Jag tittade nyligen på de mest framgångsrika spelmakarna bland de alternativa upplysarna och stötte bland annat på Kla-TV.
Berättelsen om grundaren, schweizaren Ivo Sasek, var så spännande att jag tänkte att jag
absolut måste bjuda in honom till mina tittare.
Jag fick mycket snabbt svaret att Kla-TV:s grundare av kapacitetsskäl inte längre reser
och därför inte längre ger några intervjuer.
Jag skulle dock få möjlighet att tala med dottern och Kla-TV:s produktionschef Lois.
Och det är precis vad jag ska göra idag.
Och välkommen till en ny utgåva av Spielmacher AUF1.
Välkommen till Auf1:s studior i Linz, kära Lois.
Det är fantastiskt att du reste hela vägen från Schweiz för att komma och berätta mer för oss om Kla-TV, om din berömda far.
Men vi vill naturligtvis också lära oss mycket om dig.
Tack så mycket för inbjudan, käre Thomas, kära AUF1-team.
Först av allt vill jag framföra mycket varma hälsningar från hela min familj, från min far Ivo Sasek.
Vi uppskattar verkligen ert arbete.
Vi önskar er all framgång i detta arbete.
Vi älskar dig. Vi tackar er. Tack för inbjudan.
För första gången inleds ett Spielmacher-avsnitt med en kärleksförklaring, vilket jag tacksamt tar emot.
Låt oss prata om Kla-TV direkt. Du har varit med sedan 2012.
Med andra ord var ni en av de första alternativa utbildningsorganisationerna som blev synliga på tv,
på internet, på er egen kanal. Hur kom det sig?
Så det började faktiskt ännu tidigare, 2008, med grundandet av AZK. Anti-Censorship Coalition.
Det skedde på ett sådant sätt att min far, ur mitt perspektiv, har förtalats mycket illa av massmedia så länge jag kan minnas.
Och vid någon tidpunkt insåg pappa att han inte var den enda som blev förtalad. Det är samma sak för andra.
Det var den politiska sekten och den ekonomiska sekten och det här är den vetenskapliga sekten och på något sätt är allt en sekt.
Och alla slår lite med samma klubba.
Och sedan tänkte han, ja, ingen får verkligen en plattform i media och möjlighet att verkligen tala utan censur som han gör.
Och sedan grundade han den här plattformen och du känner till den också, eller hur, AUF1, Stefan Magnet, vad är han,
konspirationsmedia zampano, extrem, högerextrem och antisemitisk, antisemitisk naturligtvis eller AUF1,
organiserad nynazism. Det tror jag att vi alla vet.
Daniele Ganser. Konspirationsguru, antivästlig konspirationsentreprenör, AfD en hög med skit.
Jag har tittat lite, Heiko Schrang har inte alla nycklar i skåpet och tankepesten går runt bland oss alla.
Och så har det alltid varit, och det var det som var kicken när min far grundade den här plattformen, där det
helt enkelt inte finns någon censur, där man bara kan prata, där man också kan ge en replik.
Vi har hela hyllor fulla av mappar med motstatements som medierna inte publicerade, med förtydliganden, rätt är rätt, fel är fel.
Jag måste göra en liten parentes här, bara under de senaste veckorna var det ett annat smutskastningsprogram
på SRF där någon påstår sig ha varit chef för Kla-TV i flera år och nu gör avslöjanden om redaktionen.
Hon var där i några månader som teknisk assistent, utan ansvar och utan insyn i redaktionen.
Jag har fyra sidor med repliker, så bara ett exempel från våra mappar, rätt är fel är
rätt är fel, inget svar, det finns ingenting.
Och så började det med denna AZK, det har varit över 100 talare hittills, 19 konferenser och principen är alltid röst och motröst,
att du hör båda rösterna sida vid sida och när du hör båda, kan du uppfatta genom intuition vad jag har intrycket är just nu.
Och om det här alternativet inte är tillgängligt kan du inte heller göra det.
Så när pappa grundade AZK 2008 sa alla omedelbart att det aldrig går, att det inte går,
att det inte går att samla mer än 50 personer.
Men min far är verkligen en hjälte för mig, han sa att du kan. Jag ska bara sätta igång.
Upp till 3.000 personer kom, fler och fler, och nu har tusentals människor från 48 länder anslutit sig via stream.
Och det var precis likadant när Kla-TV grundades 2012.
Alla där sa också att man inte kan göra det, att man inte kan göra en TV och så vidare, och han sa bara att man kan.
Vi kan börja, vi måste tillhandahålla en plattform, vi måste skapa våra egna medier.
Och för tolv år sedan skulle du inte ha trott vad det är nu, det finns hundratals upplysare, upplysningsstationer,
alltid nya namn, alltid, jag måste säga, jag är stolt över min pappa och han hade ödmjukheten att börja smått.
Det var så det hela började. Och vem som helst kan skicka in sitt klagomål till media, det är därför Kla-TV finns.
Kla-TV arbetar helt gratis, alla anställda arbetar på frivillig basis, hur är det möjligt att uppnå en sådan
kvalitet och kvantitet med frivilliga, hur organiseras det, hur utbildas dessa anställda, hur sköts allt?
Så i princip alla arbetar.
Och efter jobbet på kvällen börjar Kla-TV-arbetet faktiskt och ingen tar betalt för sitt arbete. Det är ingenting.
Det finns inga räkningar, det finns inga insamlingar och allt är för skojs skull som en hobby, om du köper något nytt
för klättringsutrustning och något ... då tar den ena med sig en mikrofon, den andra en kamera, vad som helst.
Och jag menar, GEZ-avgifterna för Tyskland är 8,5 miljarder, för Österrike 2,1 miljarder, om vi nu räknar
med 7 miljoner bidrag eller 17,7 miljarder i Schweiz.
Ni kan alltså se att vi får oändligt mycket pengar för agitation, skrämselpropaganda, förtal, lögner och krigshets, och vi
vill sända en signal om att allt detta kan göras utan pengar.
Du kan göra detta med ditt eget engagemang.
Det speciella med Kla-TV är att alla kan agera mot dessa lagöverträdelser, mot korruption,
mot läkemedelsbedrägerier och medielögner.
Och det driver varje individ att göra något mot denna mäktiga elit.
Och hos oss är det faktiskt precis som i en familj och allt är frivilligt. Det är det som är principen.
Den är också gåvoorienterad, så att alla också kan titta på vad som ger mig glädje nu.
Det finns hela team som bara gör research, andra skriver texter.
Sedan finns det de som bara säkerhetskopierar källorna till vår server eftersom allt ständigt raderas.
Det finns hundratals av dem, det är bara att säkra källorna.
Eller hemmafruar som sätter taggar, sökord, så att programmen blir lättare att hitta.
Eller så har vi vårt eget mediearkiv.
Ibland är det ännu yngre tonåringar som säger, jag vill sätta taggar nu, skriv alltid det du ser på
bilden så att det är lättare att hitta i sökningen.
Redigering, programmering, design, maskinskrivning, korrekturläsning.
Det finns så många områden där du kan hjälpa till att i stort sett alla kan hitta något att göra.
Vissa människor ber bara och säger: Jag ber att det ska bryta igenom nu, att ljuset ska komma in.
Vissa gör ljudredigering, modererar och talar.
Och de andra som lagar mat eller håller dig om ryggen är lika mycket en del av det.
De känner likadant för det. Och det är principen för Kla-TV.
Vi arbetar tillsammans som en kropp.
Så nyckelordet är organism. Varje länk är viktig.
Människor uppskattar varandra, eftersom alla behöver varandra.
Det är inte möjligt utan fingret, utan hjärtat, utan lungorna.
Och varje organ är viktigt. Människor uppskattar varandra.
Och det är den organiska interaktionen som vi upplever.
Det är en harmoni, det är som en familj, som vi upplever det.
Men jag måste säga att grunden för detta obetalda samarbete inte har funnits på plats på tolv år nu, inledde Kla-TV.
Detta är nu verkligen en understruktur på 47 år.
Min pappa säger det i slutet av varje tal.
Jag är Ivo Sasek, som har stått inför Gud i 47 år.
Och det är verkligen fallet. Han har exemplifierat detta i 47 år.
Han gjorde allt gratis. Böcker, CD-skivor, filmer.
Det finns hela bord med böcker på dessa evenemang. Folk har fyllt på sina lager.
Väskor har fyllts. Allt är kostnadsfritt.
Det betyder naturligtvis också hemlagad.
Vi har alla böckerna. Han har skrivit 18 böcker.
Vi tillverkade många fler produkter själva.
Det vill säga, nu i Schweiz. Han är också uppfinnare.
Sedan gjordes böckerna med racletteugnen, dvs. lim smältes i ugnen och klipptes sedan ut.
Sedan frästes på spisen. Så det binder snyggt.
Här har jag ett exempel på en av dessa självgjorda handgjorda böcker.
Och det innehåller också dessa saker från den här historien Lord of Changes.
Du kan också ladda ner eller beställa den kostnadsfritt.
Och allt är handgjort.
Detta innebär också vissa begränsningar.
Under de första åren hade han ofta inte råd med kaffe.
Du rätade ut spikar när du var tvungen att bygga något.
Men det speciella är, apropå det, att han har stått inför Gud i 47 år.
Han upplevde Gud, helt oväntat, som den han verkligen är.
Detta har inget att göra med religion eller någon kyrka.
Helt enkelt insåg att detta är Gud.
Det är liv. Det är glädje. Det är lycka.
Och när han rörde vid det började han naturligtvis läsa Bibeln.
Och där står det till exempel i Matteus 6:33: Sök först Guds rike och hans rättfärdighet, så ska allt det andra läggas till er.
Och sen sa han: Jag vill prova det. Det är andlig vetenskap.
Sedan gav jag bort alla mina pengar, berättade inte för någon och litade på Gud.
Och det är den här berättelsen, som redan har tre delar, där mirakel efter mirakel inträffade fram till 2018, där, när det
inte fanns mer pengar, räkning, kom någon springande in i huset.
Den som aldrig har sett den förut lägger bara ner ett kuvert utan att ens veta att den fanns med på räkningen.
Och det är naturligtvis fantastiska ögonblick.
Eller om det inte fanns något kvar, skulle någon komma runt.
Det fanns bara dessa ögonblick.
Han kommer med färdiglagad mat för 20 eller 30 personer.
Och det är den upplevelsen som får en att inse att det är sant.
Gud bryr sig om oss.
Och det var helt enkelt en princip att man inte fick berätta det för någon.
Helt enkelt att man verkligen testar om Gud är trogen eller inte.
Och sen hade nån sönder den. Och på något sätt saknades det fortfarande pengar.
Sen sa nån att det skulle komma in nåt igen. Sedan kom det in 800 franc.
När pappa fick reda på det, sa han att han inte kunde ge tillbaka den.
Så det är helt enkelt grunden till alltihop, som vi naturligtvis också upplever nu.
Vi är nu mammas och pappas barn.
När dammsugarna är trasiga ber man om dammsugare, och då kommer en dammsugare.
Någon har det i sitt hjärta att ge en dammsugare.
Min lillasyster sa att jag måste be för äpplen.
Vi har inga äpplen, så vi får äpplen i present.
Det är verkligen fantastiskt.
Du vet att några av er nu sitter framför skärmen och tänker Hallå, fungerar det här verkligen?
Det kan du nu, du är född 1988, om jag får säga det.
Du har varit på den här planeten i nästan 36 år.
Kan du bekräfta att när du bad Gud att hjälpa dig, så gjorde han det?
Alltid, alltid, utan undantag.
Det är ett fantastiskt budskap. Absolut.
Det går ännu längre, till och med delvis tankar.
Så jag är i affären, jag tror att jag gillar skorna, men jag har inte råd med dem nu.
Men jag tänker bara på det, och går vidare.
Några dagar senare kommer det en väska från en granne, hennes väninna, som precis har kommit förbi med skor i
och där finns exakt den sko med paletter, med glitterprickar som jag gillade och man bara säger:
Gud, du hör mig, du ser mig, du ser mitt hjärta.
Och det är på det sättet han försörjer oss än idag.
Förra veckan kom en annan med all mat de hade med sig.
Ibland finns det saker som naturligtvis håller på att gå ut, men då äter man dem bara snabbt.
Detta är vårt liv. Gud bryr sig om oss.
Låt oss återgå till Kla-TV och ert arbete i praktiken.
Det är ofattbart för mig, som nu är van vid detta professionella arbete på AUF1 och upplever det varje dag,
att ni lägger ut program som Tedros-filen, till exempel, i en sensationell kvalitet.
Du har nu också gjort en annan bra video om WHO.
Med andra ord, en verkligt enastående kvalitet.
Hur fungerar detta i praktiken med volontärer?
Du är produktionschef.
Du kommer säkert att kunna berätta om det för oss.
Ja, allt är frivilligt. Det är det viktigaste.
Och det är alltid, till exempel, vi säger att den här Tedros-filen är som en tårta.
Du lägger den i mitten, skär den i bitar och alla säger att jag är hungrig efter den här biten.
Jag gör ljudet. Åh, jag gör animationen. Åh, jag gör titlarna.
Det gör mig glad nu, jag gör texten, jag kollar källorna eller vad som helst.
Men vi har olika sätt att arbeta tillsammans, särskilt när det gäller att dela på ansvaret.
Men det går till och med så långt. Jag kan berätta en liten episod om denna organiska interaktion.
Jag har ett manus i min hand, klockan är 19.00 på torsdag.
Ett bra manus och jag inser att det elektrifierar mig.
Men nu, kortfattat, hade vi redan en svärmoperation kl. 14.00 på torsdagen. Vad är en svärmoperation?
Det är då du säger, åh det brinner, säger jag, eller vi säger också blixt, det blinkar.
Vi har fortfarande mycket viktiga filmer som måste produceras snabbt eftersom vi har ett stort evenemang på lördag.
Med andra ord, vi producerade fortfarande filmer, några dussin människor kom spontant, åh, jag är ledig, jag kommer snabbt.
Precis som en gräshoppssvärm ensam slukar ett träd, de hade liv tillsammans, en minut och det äts upp. Det är principen.
Så nu var den här svärmoperationen på eftermiddagen, klockan är 19.00 och vi har ett stort evenemang på lördag.
Till evenemanget reser människor från hela världen.
Vi bygger det själva, det är före och efter.
Några hundra personer kommer helt enkelt in i den tomma salen och sedan är allt uppdukat.
Det betyder att människorna fortfarande måste förbereda sig, de gör kabelplaner, allt är en sådan enorm svärm.
På tre timmar sätts 20 ton material upp, på en halvtimme tas allt ner igen, men alltid
enligt svärm-principen. Alla måste vara förberedda.
Det är torsdag kväll, de måste gå hem efter jobbet på fredag kväll och jag har mitt manus, men det måste sändas
på lördag eftersom det är viktigt, viktigt, brådskande.
Och nu kommer, nu kommer vår styrka och jag inser, men om det här är viktigt, det här manuset, då finns det ett sätt nu.
Och nu tänker jag: Gud, om det här manuset är viktigt för dig, så skicka mig personerna nu utan att jag
behöver fråga någon, annars får jag göra det på egen hand.
Jag är ändå så sugen på filmen just nu, det är ett måste, annars får jag väl jobba natt, men annars får ni skicka folk till mig.
Sedan sätter jag mig ner, börjar min första klippning, sedan hör jag den första, så jag
pratar med henne och hon säger: Lois, vad gör du?
Kan jag hjälpa dig? Vad är det du gör?
Frauke. Jag säger, jag har precis börjat producera en dokumentär nu, jag är verkligen redo för det.
Vi vill hjälpa dig, Icke och jag vill hjälpa dig.
Låt mig ge dig den första, andra delen av manuset.
Sedan vill jag svara igen, då ringer telefonen borta i studion, någon från mellersta Tyskland, en
civilingenjör, den andra var en skräddare, en sjukgymnast, ringer, behöver du hjälp i filmstudion?
Och jag sa: Ge mig nåt. Titta här, så del fyra, del fem.
Jag vill återgå till min del sex, då ett annat meddelande dyker upp från norra Tyskland,
tandläkare, Stefan säger, Lois, behöver du min hjälp?
Han har aldrig kontaktat mig direkt.
Jag har en känsla av att jag inte har fått ut allt av min vecka ännu.
Jag säger: Jag har något. Du måste kolla det här och det där i manuset.
Du måste fortfarande organisera talarna.
Tänker du göra det? Självklart, självklart.
Och jag säger att jag ska fatta mig kort nu.
På kvällen var vi elva personer som kom hitåt.
Filmen är klar på kvällen.
Och jag går till sängs överlycklig, nästan oförmögen att somna eftersom jag är så lycklig.
Men det är likadant för alla.
Och det är den princip jag talade om tidigare, att arbeta tillsammans som en kropp.
Pappa har lärt ut det i årtionden.
Vi är organismen, lemmarna är kroppen.
Men Gud är huvudet som lever allt.
Du kan också säga högre makt eller den goda energin.
Alla har sina egna ord, men vi upplever det som anden som lever i kroppen och alla följer dessa impulser
eller så tränar vi oss själva att följa dessa impulser.
Det här är glädjeyttringar, det här är viljan att göra saker där man tror att det är torsdag kväll.
Hej, vi har en stor händelse.
Du kan se att jag är glad.
Sedan inser man att det är så här Herren gör det.
Ett nytt avsnitt, bara så att du förstår lite.
Det var nyårsafton och alla ville fira.
Och jag inser att vi har ställt till det med vår årskrönika.
Det är något fel på textdokumentet, en scen saknas.
Och där jag tror att jag behöver någon som kontrollerar textdokumentet och backar upp källorna.
Dori från Österrike, Lois, även om jag inte klarar av det, så behöver du mig.
Här, textdokument. Och sedan inser jag att jag behöver en redaktör.
Den viktigaste scenen, den viktigaste händelsen, saknas här.
Nürnberghörnan, säger Hanna, kan jag hjälpa till? Det här är en redaktör.
Och nu har jag just sammanfattat, på en kväll, nyårsfesten.
Det här var min personliga nyårsfest, utan någon organisation.
Från dessa områden har rätt person alltid dykt upp i andra hand.
Till brodern som fortfarande knackar på. Lois, behöver du mig just nu?
Jag säger gör den här telefonen och den här telefonen.
Det är en fantastisk samhörighet där alla lyssnar inåt.
Var behöver jag det, var tycker jag om det?
Och det ena är en börda, det andra ett nöje.
Om jag inte tycker om det, så deltar jag inte. Det är principen bakom Kla-TV.
Och det är så det går till dag ut och dag in.
Som ni kan se, kära tittare, är den här kvinnan passionerad för det hon gör.
Jag antar att din far lever sitt kall med det här jobbet. Ja, det gör han.
Och det gör du förmodligen också.
Det var inte så lätt att få dig till Linz. Massor av möten.
Det lät nästan som om vi var tvungna att producera programmet 2025.
För det finns många viktiga projekt på din agenda.
Varför berättar du inte om nästa höjdpunkt på Kla-TV? Vad arbetar du med just nu?
Jag måste säga att det absolut viktigaste projektet vi har just nu är den här
internationella väckarklockan om WHO:s pandemifördrag.
Så det är omröstningen den 27 maj till den 1 juni i Genève.
Det finns delegater från 194 länder.
Och det måste sägas att de verkligen planerar en statskupp här.
Så WHO och generaldirektören här, Tedros, bör ges så mycket auktoritet och makt att de verkligen kan förklara en pandemi.
De har som en skalpell, staterna vill faktiskt kastrera dem och bemyndiga sig själva.
Detta innebär att de sedan kan förklara vaccinering, karantän och frihetsinskränkningar som de vill och som han vill.
Och vi har redan diskuterat Tedros-filen.
Vi har redan belyst hans kriminella förflutna.
Och det är verkligen super-GAU.
Och det är därför jag måste säga att det här är det viktigaste projektet just nu.
Med andra ord, eftersom alla tillsynsorgan, det finns inga oberoende tillsynsorgan.
Ni har också redan rapporterat om AUF1, de vill ha monopol på sanningen och säga vad som är rätt
och vad som inte är det. Stäng av desinformation.
Och vi har nu också tagit fram ett faktablad med de viktigaste fakta från fördragstexten, där du faktiskt kan
gå till din politiker med exakt den här formuleringen, du har riktigt bra fakta att diskutera.
Och vem som helst kan gå till politikerna i sitt eget land och verkligen slå på trumman för att denna lömska kupp avslöjas.
För nu, ur vår synvinkel, handlar det verkligen om korven.
Och det var därför jag tog en mycket strategisk titt på världskartan.
Så vilket språk som talas i vilket land så att vi kan nå alla länder.
För det påverkar alla länder.
Sedan tog vi en strategisk titt på vilka språk vi kunde använda för att nå ut till dessa länder.
Och vi har nu verkligen lanserat det här programmet på 39 språk, så att alla strategiska
länder också nås av våra frivilliga översättare.
Och kanske ska jag ta tillfället i akt att helt enkelt uppmuntra er, kära tittare på Auf1, att ta en titt på faktabladet som
finns länkat under programmet, flygbladen som finns länkade, grunden för argumentation för mainstreamers, för politiker.
Att vi nu verkligen sätter igång och börjar föra en dialog med politikerna.
Och om du har kontakter i andra länder, vänner i andra länder, släktingar, att du
verkligen gör dem medvetna om detta viktiga program.
Materialet har också översatts till följande språk.
Vi jobbar verkligen här dag och natt.
Men materialet är verkligen för att ta, är för att sprida.
För jag säger, bara tillsammans kan vi stoppa den här galenskapen.
Detta är verkligen en världsomspännande superkatastrof, verkligen.
Och det är där vi verkligen måste hålla ihop och skapa synergier.
Denna produktplacering, kära tittare, är uttryckligen tillåten.
Så när det gäller WHO och dess planer är spridning absolut tillåten.
Låt oss tala om familjen Sasek.
Om du gör lite efterforskningar, storfamilj, elva syskon.
Jobbar de alla för Kla-TV?
Hur kan vi föreställa oss ditt familjeliv, med tanke på vad du gör?
Jag har tio syskon, vi är totalt elva stycken.
Den yngsta har nu fyllt 20 år.
Och kanske om familjehistorien. Mina föräldrar är mycket kreativa.
Så de gjorde teater med oss under våra första år, musikaler, sedan turnéer, där alla fick skriva en
sång varje år, bara från hjärtat, det som berörde dem.
Vi tillbringade också våra semestrar så här.
Det var alltid roligt, vi gjorde musik och alla fick välja ett instrument.
De har alltid sett till att alla kan utvecklas, hitta sina gåvor och utveckla dem. Och sånglektioner, danslektioner eller vad
det nu kan vara, de har alltid sett till att vi verkligen kan ta fram det som finns i våra hjärtan och förverkliga det.
Och så är det verkligen så att alla helt enkelt har utvecklat sina talanger till fullo.
Min yngre syster, Ruth-Elpida, är till exempel en fantastisk kompositör.
Hon gör filmmusik och denna låtskrivare i toppklass, även för Kla.TV gör hon Musk, även musiken till långfilmer.
Min bror Elias är ett geni i hela IT-världen.
Med andra ord, vad de satte upp, med hela serverinfrastrukturen bakom Kla-TV, med alla webbnärvaro.
Det är helt enkelt lysande.
Och till exempel lyckades han och hans team verkligen avvärja hackerattacker i nio månader, dag och natt.
Och det var verkligen professionellt. De investerade miljoner i det här projektet för att förlama oss.
Och Elias är helt enkelt en mirakelgörare.
Min bror Jan-Henoch är helt annorlunda igen.
Han är då helt fokuserad på konstruktion, el, mekanik, rörmokeri, installation, kylteknik, solteknik.
Han tar hand om hela basen och är helt enkelt tillbaka för att göra sin grej.
Sedan har vi Boasa, som brinner för matlagning och älskar hushållsarbete, jordbruk och catering.
Allt kompletterar sedan varandra.
Men hon gillar också att komma till filmstudion nu, bara för att hjälpa till med redigeringen.
Det är helt enkelt ett familjeföretag eller ett företag där alla kompletterar varandra.
Sulamith, min syster, och Andreas är riktiga proffs på grafik, filmbearbetning och redigering.
De utbildar sedan hundratals medarbetare, de anordnar kurser som denna.
Anna-Sophia är också en professionell redaktör.
Men nu är hon också, för mig, en stjärnsångerska och skådespelerska igen.
Så hon står inte bakom Rihanna.
Men föräldrarna har alltid bara lockat ut det.
Noemi, bara, massor av syskon, jag gör inte ett skott nu.
Hon är en begåvad sömmerska och bokhållare, en hushållerska, vilket är lysande.
Hon skriver också texter åt oss eller mobiliserar människor.
Stefan och Ramon är återigen superbegåvade allroundspelare.
Riktigt handbok, snickare, trädgårdsmästare, landskapsträdgårdsmästare.
Så det är vad vi behöver i varje hörn.
Jag hoppas att du inte har glömt någon i din hiss? Nej, inte ens.
Inte för att något syskon ska säga: Varför nämnde du inte mig?
Och just nu har jag en annan bra lösning.
Med andra ord, oändliga organisatoriska talanger.
I vilket fall som helst interagerar vi med varandra.
Och här, i den här boken om Väggarnas herre, får alla säga sitt.
Så du kan läsa lite mer om hur alla blir involverade.
Varje individ har verkligen sitt att säga till om. Du kan gräva djupare.
Men det är bara en liten inblick i vår familj.
Hur var det för dig som ung flicka?
Det stod omedelbart klart för dig att jag skulle bli en del av det här familjeföretaget.
Du är nu produktionsledare.
Har du alltid haft den inställningen?
Jag ville faktiskt bli pappas sekreterare redan från tidig ålder.
Lärarna och studenterna försökte verkligen övertala mig att inte göra det.
Men de lyckades inte. Det var bergfast. Det var helt enkelt mitt hjärtas önskan.
Jag insåg helt enkelt att jag ville stödja det som pappa gjorde med mitt liv.
Och så var det med det. Jag var den första som frågade pappa om jag kunde engagera mig i det här
arbetet, den här hjälporganisationen, hans livsverk.
Och det var inte så lätt.
Han sa sedan att han hade gett mig fem veckor på mig att tänka över saken.
Jag tänker på konsekvenserna.
Jag har ingen säkerhet, jag har ingen lön.
Allt kan vara över från en dag till en annan. Förtal, förföljelse...
Och han sa till mig redan från början att om du går med i företaget kommer du att få ansvar.
Du kan inte bara säga hej då, jag går nu, jag har ingen lust med det längre.
Det innebär en femveckors period av reflektion med alla konsekvenser.
Snarare, vänta lite, du kanske inte ens vet vad du säger nu.
Eller vid 15. Ja, det gör jag, eller hur?
Men sen bestämde jag mig. Jag visste vad jag ville.
Och det var spännande.
Jag utlöste sedan en våg i familjen.
Då kom också den förstfödde till pappa och sa: Det här är min syn på livet.
Jag har tänkt igenom det.
Och sedan har alla gått igenom samma sak, där de säger, alla konsekvenser, tänk nu på det.
Man kan inte bara göra det, så det är lite av ett åtagande.
Ja, och sen hela grejen.
Du skulle kunna göra en karriär av det.
Jag menar, vi var väldigt duktiga i skolan. Ja, precis.
Och att helt enkelt fatta detta beslut där.
Och sedan en efter en, skulle jag säga, sköljde det faktiskt in.
Och som dominobrickor.
Och det var speciellt, för sektens experter förutspådde att när den förste fyllde 18 år skulle han lämna oss.
Den kommer att fly. Nu har det motsatta hänt.
Den första var 18 år, och det var där det började på riktigt.
Det innebar att den ena efter den andra anmälde sig frivilligt och övertygade pappa om att jag också ville vara med.
Vi har med andra ord byggt allt tillsammans med alla i tolv år efter det utgångsdatum som
kulturexperterna gav oss. Tillsammans som en hel familj.
Och sedan kom kulturexperterna tillbaka.
Det är väldigt onaturligt. Denna sammanhållning utöver familjetid.
Sect-experter har alltid sagt ett eller annat. Det var aldrig rätt.
Sedan drog de till och med en mediavåg ur hatten, som om min bror Elias hade hoppat av.
Det var en riktig lögnkampanj.
Min bror lider fortfarande av denna lögn.
Jag säger bara att vad vi än gjorde så var det aldrig rätt för media.
Det för oss tillbaka till ämnet.
Vi måste också prata om sekten igen om en stund. Jag är intresserad av det.
Men en fråga till.
Du sa att du arbetar utan lön.
Nej, det är inte heller sant.
Hur kan du föreställa dig det?
Du måste få tag på något.
Min belöning är när något lyckas, precis som jag sa till dig tidigare.
Det är den mest uppenbara belöningen.
Du ligger i sängen och inser att jag är upprymd.
Det var helt enkelt fantastiskt.
Det är den största belöningen när man inser vad som hänt efter ett uppdrag.
Alla säger mer till varandra. Tack, tack, tack, tack, tack.
Och allt jag behöver finns alltid där.
Det är ju trots allt en relation med Gud.
Och det är ett förtroende från dag till dag.
Och just nu, förra veckan, står maten på bordet igen.
Det kommer, det går.
Jag vill bara säga att detta inte är utan belöning.
Men om du kör från Schweiz till Österrike måste du tanka bilen med bensin.
Och du behöver pengar för det.
Hur får du in pengar i din kassa?
Jag sa att min far är den bästa förebilden.
Han föregår med gott exempel.
Han ger, delar ut, delar ut.
Och så börjar alla som de tycker passar.
Nu säger chauffören som körde mig, Lois, att jag är på semester.
Kan jag köra dig?
Måste jag betala en förare?
Jag skulle kunna tillbringa hela fem timmar där borta med att fundera på dina frågor.
Men du förstår, jag skulle behöva betala en chaufför.
Det kommer inifrån.
Och om Gud är så stor att han försörjer fåglarna och ger blommorna de vackraste kläderna.
Varför skulle det inte fungera för oss?
Det är vad Jesus säger i Bibeln. Detta är vad vi lever.
Men det ska inte stressa någon.
Jag säger bara att det är så pappa föregår med gott exempel.
Den nya världen är utan pengar.
Vi ger till varandra från djupet av våra hjärtan.
Och det ger alltid mer tillbaka än du kan ge.
Vad är det som fascinerar dig med ditt jobb och vad är det som driver dig?
Det är ett organiskt samspel, helt klart.
Där man inser att det finns en högre intelligens som sköter allting tillsammans.
Det är ren fascination för mig.
Det påverkar inte bara oss.
Jag menar, AUF1, alla upplysningsrörelser som växer upp som svampar ur jorden.
Jag känner bara att det finns en kraft bakom det som helt enkelt är briljant.
Och jag upplever mirakel varje dag.
Och det som har fascinerat mig från en mycket ung ålder är att jag ständigt har
observerat hur hundratals människor har förändrats.
Så jag säger att egon, egoister blev ni-människor.
Giriga människor blev helt enkelt giriga.
Eller anklagande, grälsjuka människor var plötsligt kärleksfulla, herdande, kontaktskapande, mjuka, hade ett liv för sig själva.
Och deprimerade, förtvivlade människor, melankoliska människor är glada och ger sina bästa önskningar hela tiden och
trosfyllda ordspråk, äktenskap och familjer har återställts.
Det är det som fascinerar mig så mycket, eftersom förändring börjar i ditt eget hjärta.
I hela den här rörelsen som pappa har väckt till liv här.
Där nu avund, gräl, svartsjuka, girighet, vinningslystnad, det börjar alltid med mig.
Jag kan börja förändra världen på en gång.
Men jag vet att den går till världens ände.
Den här kraften kan göra det.
Och min far är helt enkelt extremt autentisk eftersom han föregår med gott exempel.
Han har skrivit 18 böcker.
Tusentals lektioner anordnas kostnadsfritt.
Där det alltid handlar om samma sak.
Om den här gigantiska kraften som är i spel.
Men nu finns det också ett motstånd. Det finns ärekränkning.
Du nämnde ordet själv tidigare.
Ni hade nyligen en tvist med Swiss Broadcasting Corporation.
Hur kom det till? Vad handlade det om?
Så jag måste utveckla det lite.
Saken är den att jag har tänkt för mig själv tidigare, varför följer SRF efter oss?
Och det är alltid vissa namn inblandade. Georg Otto Schmid, Hugo Stamm. Alltid samma namn.
Och nu under de senaste åren har jag insett att det är samma människor som attackerar oss, men
de trivialiserar andra grupper eller skyddar dem.
Människor som anklagas för verkliga grymheter.
Vi talar alltså om tusentals överlevare från hela världen som börjar prata om riktigt hemska saker.
Från en satanistisk sekt, dvs. den satanistiska ideologin.
Detta går så långt som till grymma barnoffer, rituella övergrepp, tortyr av barn, tortyr av barn.
Nu kanske några av er tänker: Vad säger hon nu?
Jag kommer att citera kort på denna punkt, jag måste expandera kort.
Den satanistiske gurun Aleister Crowley säger i sin bok This is Public, Theory, Practice and
Magic, i Theory and Practice, Volume 4, sidan 87:
Blodoffret har alltid varit den mest uppmärksammade delen av magin.
För att få den största andliga nyttan måste man därför välja ett offer som har den största och renaste kraften.
Ett oskyldigt och högintelligent pojke är det mest tillfredsställande och lämpliga offret.
För nästan alla ändamål är människooffer det bästa.
Tänk om min far hade skrivit det. Okej, parentesen är stängd.
Många röster har nu höjts i Schweiz som har avslöjat just denna sataniska offerkult. Nathalie-fallet och så vidare.
Många har fått modet att vittna.
Och det är just här som Georg Otto Schmid kommer tillbaka in på scenen.
Samma Hugo Stamm, samma SRF i en filt.
Allt detta är konspirationsteori.
De gör sedan det hela löjligt.
Offren och vittnena har förlöjligat dem.
Åh ja, och de få Church of Satan-fansen, vi behöver inte ens oroa oss för det.
Så plötsligt är samma människor som demoniserar min far här, som jag upplever som den
käraste personen, plötsligt mycket älskvärda.
Nej, jag är inte rädd. Det är inget.
Och det var då jag tog fram dokumentären, där jag började använda all information som samlats in från dessa överlevande för att
visa SRF:s och alla dessa kretsars och journalisten Robin Rehmanns sammanblandning med
denna satanistiska sekt, med fakta, med bevis.
Och det blev spännande.
Jag fick ett hotbrev på söndagen efter sändningen med ett ultimatum om två timmar på söndagen för att omedelbart ta
ner det med hot, annars skulle det bli rättsliga följder.
Det var verkligen det mest fantastiska jag någonsin varit med om.
Och sedan gjorde jag naturligtvis lite mer efterforskningar.
Jag tog sedan ner den en kort stund.
Okej, det skulle ha varit min nästa fråga.
Tog du ner den?
Jag tog ner den en kort stund.
Det hotade mig så mycket, det här brevet.
Jag har redan sett mig själv i barerna.
Sedan gjorde jag lite mer efterforskningar och insåg att det var helt sant.
Det är mycket mer än vad jag har tagit med mig.
De firade redan och hade redan skrivit till alla som fortfarande var kvar där uppe.
Kla-TV, tog ner den.
Det måste man också, det måste man också, det måste man också.
Bittel TV alla borta, borta, borta.
Och sedan kom jag tillbaka med ett genmäle på hotbrevet och filmen.
Ladda upp igen, lägg upp det igen, med mycket mer fakta.
Och varje faktum bevisas ännu en gång.
Och sedan ökade den här videon till 1,86 miljoner och delades.
Och sedan blev det tyst i skogen.
Jag hörde aldrig av SRF igen.
Det gjorde mig mycket misstänksam.
Men det jag skulle vilja säga är min slutsats av allt jag har lärt mig.
Rättfärdiga, hederliga människor som min far förtalas och kriminaliseras på värsta tänkbara sätt.
Och jag har intrycket att tanken inte är att gräva lite djupare i var de verkliga brotten äger rum.
Det är min nuvarande status.
För då säger de kristna att de är riktigt dåliga och att de ber där dag och natt.
Men jag tror inte att det finns någon fara från dem, utan snarare från sådana människor.
Och här måste jag återkomma till min forskning om satanism.
Där har jag en känsla av att vi måste titta på vem som drar i trådarna allra högst upp.
Och här påminns jag om den självutnämnde satanisten Albert Pike.
Han var en 33-gradig frimurare och grundare av den satanistiska sekten.
Och se upp: han var också brigadgeneral och överbefälhavare, dvs. den högsta chefen inom militären.
Och sedan kom ett viktigt dokument fram, det här var 1891, om hur han planerade de tre världskrigen. Dokumenterat och beställt.
Första världskriget, låt mig sammanfatta kort.
Tsarens makt måste krossas i Ryssland och landet förvandlas till en fästning för ateistisk kommunism. Andra världskriget.
Den måste växa fram ur skillnaderna mellan fascister och sionister för att krossa nazismen och stärka den politiska sionismen.
Målet med andra världskriget var att upprätta staten Israel.
Det tredje världskriget skulle behöva utbryta mellan de politiska sionisterna och palestinierna,
eller mellan ledarna för den islamiska världen.
Det här låter säkert bekant för oss, det som händer just nu.
Och jag vill bara fästa uppmärksamheten på att vi måste titta på var brotten verkligen sker.
Och detta bekräftas återigen av satanisten Aleister Crowley, återigen i hans bok som jag nämnde tidigare,
där han säger att hela planeten måste badas i blod.
Detta stora krig var tvunget att utkämpas eftersom det var en magisk operation av yttersta vikt.
Han kan skriva det öppet, ingen tittar på det, ingen media skriver något.
Tänk dig att min far skrev det.
Vi måste dränka planeten i blod.
Din far utsattes för mycket smutskastning.
Hur upplevde du det som barn?
Del 1 av frågan, men naturligtvis är vi också intresserade av hur din pappa överlevde den här gången?
Han stämplades som konspirationsteoretiker, sektledare, förintelseförnekare och vem vet vad mer.
Det gör också något med en människa. Hur fick det dig att känna?
Du har säkert hört en och annan sak från dina klasskamrater i skolan.
Och hur har du upplevt din far genom åren?
Fanns det också stunder av besvikelse, av frustration?
Så i princip börjar jag bara med den andra.
Det är nästan en del av vardagen, dessa nollpunkter där man ibland blir rörd till tårar av all orättvisa.
Men min far är verkligen ett gigantiskt exempel på hur han, i de ögonblick då han är på botten, när allt man kan göra är att
gråta, när man ligger maktlös på marken, helt enkelt alltid flyr till Gud och vet att det finns rättvisa och hämtar tron därifrån.
Det är en stor bedrift att han har överlevt allt detta.
Jag kunde berätta historier om historier.
Det är därför han är min största förebild, eftersom han alltid reser sig igen i dessa nollpunkter av svaghet, av maktlöshet,
och aldrig tappar tron på Gud och alltid är i tron igen.
Och jag frågade dig själv hur jag upplevde det. Det är svårt, naturligtvis.
Vi har ägg på vindrutan, repade bilar, man får långfingret här och där, vi har blivit rånade två gånger, bränder har anlagts
i vårt hus, attacker på familjen också, riktigt repade däck, lossade skruvar, där nästan hela familjen nästan dog en gång.
Det är vad som står här, det är också ett mirakel att det inte hände.
Det är illa, precis som förtal i skolan.
Jag menar, allt förtal, de läser tidningen.
Jag har till och med blivit slagen av pojkarna, jag blev verkligen avvisad.
Men det som jag tyckte var ännu värre, eller nästan, ja, det var inte bara det, utan jag blev till exempel också ständigt
lobbad sedan jag var tonåring att gå emot mina föräldrar.
Alltid pocherad, kom ut därifrån, kom hit, ta för dig.
Till och med SRF självt, jag menar Evelyn Falk från SRF, sa till mig, kom och hjälp oss, kom över till oss.
Det är frestande just nu, jag menar, schweizarna betalar bra raffe, du kan göra bra ifrån dig där, eller hur?
Men jag tycker att det är uppenbart att alla alltid har, ja alla, att vissa krafter, vissa människor alltid har
försökt att splittra oss, att locka oss ut ur familjen.
Och jag sa till mig själv att jag ville att världen skulle få veta vilka min far och mor verkligen är.
Jag gav också en presentation 2010, som ni kan hitta på AZK:s webbplats, där jag en gång uttalade mig om pappa.
Jag sa, hej pappa och mamma, de kommer att kyssa oss i morgon, vid lunchtid, på kvällen, de kommer att älska oss.
Vi går aldrig till sängs med spänning.
Allt är alltid klart och tydligt.
Jag har aldrig upplevt ilska.
Jag talade bara rakt ut ur huvudet, helt enkelt för att vara en röst för dem.
Det var så jag hanterade det, för jag vill vittna om att vi upplevde himmelriket på jorden.
Jag skulle vilja vittna om att vi aldrig har låtit solen gå ned över någon tvist eller meningsskiljaktighet.
Jag tycker att de är de bästa föräldrarna i världen och det behöver världen få veta.
Och det var så jag hanterade hela grejen.
Jag vill vara en avvikande röst, det var därför jag reste hit
Ni har nästan förutsett mitt svar på en fråga, men jag vill ändå ställa den igen.
För om du gör lite efterforskningar kommer du också att hitta ämnet utbildning.
Och din far sägs agera med mycket hård hand och på vissa webbplatser sägs det att bestraffning av barn är
en förutsättning för att göra dem till goda människor.
Hur upplevde du detta som barn och tonåring?
Först och främst, tüt, tüt, tüt, biep, biep, lögn, det är inte sant.
Att bestraffa barn ses som en förutsättning för att bli en god människa, rent skitsnack, skräp.
Min pappa sa aldrig något sådant och ringde mig aldrig.
Jag kanske skulle ha sagt att han förespråkade kroppslig bestraffning, vilket är skitsnack.
Så var det aldrig.
Jag har aldrig upplevt våld från vare sig mamma eller pappa.
Jag har alltid upplevt detta kärleksfulla förhållningssätt.
Aldrig ilska, aldrig någon bestraffning på grund av påverkan, aldrig.
Men media vill inte höra det och jag måste berätta en liten episod om hur SRF gjorde en annan
intervju med Georg Otto Schmid vid ett av våra evenemang.
Och jag tänkte, jag är 17 år gammal, nu är det min tur, jag kan säga rakt in i kameran hur det verkligen är.
Och sedan säger han framför kameran: Man måste tukta barn och bryta deras vilja.
Och då sa jag genast, det är inte sant, vänta lite, min far är den snällaste mannen, jag har
aldrig upplevt ilska, aldrig upplevt våld inför honom.
Jag sa allt in i kameran, direkt in i SRF:s kamera.
Kameramannen var på samma sätt fram och tillbaka, regissören var på samma sätt, det var en lite speciell atmosfär.
Och jag som trodde att jag äntligen hade lyckats. Röst mot röst.
Människor kan sedan se det själva.
Sändes det?
Och sedan kom besvikelsen snart, för jag gick runt i salen igen.
Lite senare ser jag hur de två upprepar intervjun i en dold alkov, utan mig.
Naturligtvis sändes den aldrig.
Så du vet att det inte är önskvärt.
Och nu helt enkelt för alla dem som gör efterforskningar och även du som en god upplysare, du stöter på dessa lögner, skulle
jag helt enkelt vilja säga att media inte är intresserade av hur det verkligen är, men det är också offentligt tillgängligt.
Min pappa har skrivit en bok, Educate with Vision.
Det var alltid det som var i fokus.
Vi gjorde också en hel familjeturné där vi verkligen tillägnade hela låtar till detta tema.
Alla kan tala om hur de upplever det.
Det kan vem som helst se.
Och du kommer inte att hitta något av det som skrivs där.
Men jag skulle vilja säga något mycket kort om detta, eftersom det är något som alla tänker på.
Utbilda med vision är nyckelordet för mig. Vision.
För det är så man kan sammanfatta mina föräldrars uppfostran.
För pappa sa alltid att det handlade om styrka.
Så där ute, krigen, korruptionen, exploateringen, det är mörka krafter.
Och de har knackat på våra hjärtan redan från tidig ålder.
Och allt som händer där ute i stor skala börjar här i hjärtat. Gräl, avundsjuka, stöld.
Och visionen var alltid att besegra ondskan i mitt hjärta och sedan också i hela världen.
Och Gud i mig kan och vill besegra ondskan.
Och han behöver oss också.
Han kan inte göra det ensam. Han behöver fartyg.
Och det är ingen skillnad på om jag övervinner något litet ont i min vardag eller något stort.
En övernaturlig kraft behövs för båda.
I båda fallen räcker det inte med att bara bestämma sig för att göra något bra.
Och det var så de uppfostrade oss.
Det var min erfarenhet.
Och har alltid lett oss till mognad i allt, så att vi själva inser, vänta lite, det här är ont nu.
Ah, det är kriget.
Detta har nu varit en liten terroristaktion.
Och jag måste verkligen säga att pappa inte uppfostrade oss med yin-yang-teorier om att ja, här är det onda
och det goda, de måste hållas i harmoni, då är det bra.
För det onda, även om det bara är 10 procent, kommer alltid att bekämpa, stjäla från, förtrycka och förslava det goda.
Så den här yin-yang-teorin, det är inte så vi är uppfostrade, för det är likadant i familjen.
Du kan inte säga, ja, en liten tjuv, låt honom stjäla från oss, resten är bra.
Du har inte längre någon familjefrid.
Ondskan måste besegras av oss.
Det är därför som vårt familjemotto alltid har varit lugn och ro för alla.
Och det är därför vi ofta satt i timmar när något var på gång, tills alla var glada,
tills alla var fria från insidan och i fred.
Och förtalet ledde faktiskt till att min far häktades.
Och att han förhördes och att vi alla omedelbart kallades in av skolan och undersöktes för
spår av övergrepp, bara i hela den här vågen.
Och det visade sig vara en storm i ett vattenglas.
De sa att det är en storm i en tekopp, du har himmelsk fred här, om alla var som du skulle vi inte ha något mer arbete här.
Det är vad polisen säger, säger dessa myndigheter.
Och jag måste säga att nu, ja, de skulle inte ha något mer arbete, men för närvarande har de ganska mycket arbete, polisen.
De måste flytta ut till skolorna, mer och mer.
Jag fick detta från förstahandskällor från lärare, eftersom barnen verkligen inte känner till några gränser längre.
Ingen, de är inte längre utbildade, det betyder att de gör upplopp, de är våldsamma och sedan, jag menar,
poliserna är också där, de har inte en bambuväska med sig, de har sin utrustning med sig och lärarna har sina utbrända.
Du klarar inte längre av att ta hand om de här barnen.
Så en liten kommentar om det:
Denna ideologi innebär att det inte längre finns några gränser.
Allt är tillåtet.
Ingenting är gott eller ont längre.
Du är också en kvinna och en man och alla nyanser däremellan, det finns ingen mer orientering där inne.
Detta är också ett ganska nytt fenomen för mig.
Och ni förstår, det här med inga fler tabun, inga fler gränser, säger jag, det är som att säga att alla kor inte behöver en tråd
längre, för det klämmer dem, de kan nu springa runt på vägen och även om det finns dödsfall när man kör på dem, men det är våld.
Det får inte finnas några fler gränser.
Jag vill bara säga att jag tror att denna ideologi om att det inte finns några gränser också är något ganska nytt, så ni
kan följa mig, ni kan följa vad jag menar. Ja, ja, det kan ni.
Jag ville prata om boken.
Om du gör lite efterforskningar kommer du att upptäcka att du för några år sedan gav ut en bok tillsammans med dina
syskon Simon och David med titeln: Mum, please chastise me.
Är det instruktionsboken för det du just sa, att man också måste sätta gränser?
Först och främst får den här titeln dig att rynka pannan.
För det första är rubriken ett provocerande citat från en händelse där en elvaårig
flicka kom till sin pappa på kontoret och grät.
Hon upplevde oss som barn och upplevde också sig själv och sa, titta, dina barn kan vara underbara.
Dina barn kan göra gott.
Jag kan inte göra det. Jag måste alltid göra det dåliga.
Jag måste alltid säga emot. Jag kan aldrig lyda.
Min mamma tar aldrig kontakt heller. Hon ger mig inga gränser.
Och under tårar bad hon faktiskt pappa att fråga mamma om hon inte kunde få sträcka sig
efter den lilla skallran vid sådana tillfällen.
Så han tog fasta på det och gav oss helt enkelt chansen att säga hur vi upplever det när en gräns sätts i liten skala.
Bara ett exempel på en liten grodd som du plockar, den är utanför, lite napp, säger jag, men bara
i exceptionella situationer där den behöver det.
Liten tjuv, liten plump, stor tjuv är inte längre möjligt.
Knarklangare, bankrånare, lögnare, små lögnare, stora lögnare, politiker, allt möjligt, du kan inte dra ut dem snabbt.
Det var där vi fick chansen att helt enkelt prata lite om det.
Helt enkelt också hur vi upplever det och att vi aldrig har upplevt något av ilska, aldrig olösta relationer.
Men det blåses upp ur proportion, det här lilla bambupaketet är det enda problemet vi fortfarande har på den här jorden.
Det här är något som har varit vanligt i århundraden, årtusenden, att man i extrema fall markerar en gräns.
Och det är just det, säger jag, varför har satanisterna den största högtiden på Nonviolent Education Day?
För det är grogrunden för riktigt stora djävlar.
Om du inte sätter gränser, säger gör vad du vill.
Gå vart du vill.
Små barn kommer, små djävlar föds upp.
Vi pratade bara om oss själva, om våra skolkamrater, hur det ser ut när man sitter där och gråter
och inser att jag inte kan göra det som är bra.
Jag har fastnat i droger.
Jag har den ena vännen efter den andra här.
Jag är förslavad av lust, av synd.
Jag önskar att någon hade visat mig en gräns där den var liten.
Och det är vad jag måste säga att våra föräldrar gjorde.
Min pappa erkände det.
Jag menar, bambuhatten var fortfarande normal i århundraden.
Detta är nu en ny ideologi.
Det var det jag ville säga förut, att du gör vad du vill. Låt mig säga dig, jag känner för att ta din plånbok nu.
Det är denna ideologi.
Jag kan göra vad jag vill och när jag vill.
Men den här ideologin fungerar inte, för då har du ett problem eftersom jag stjäl din plånbok.
Du förstår, det finns alltid en helhet.
Och det är där jag säger att pappa fortfarande är öppen för det.
Men varför görs detta på ett så listigt sätt?
Det är därför jag pratade om det tidigare, medan alla känner att bambuskakningen är det största problemet vi fortfarande
har, släpper de sina bomber och lemlästar sina människor.
Och ingen tittar.
Kan du följa med lite?
Ja, naturligtvis.
Jag tillhör fortfarande den generation där mamma och pappa ibland, som de säger, släppte handen.
Och så fanns det några på baksidan.
Min mamma använde alltid en träsked.
Och även om andra hävdar motsatsen, så tror jag inte att det har skadat mig.
Då och då var det också bra.
Nuförtiden pratar man om att inte längre göra det.
Ja, men jag rekommenderar verkligen boken, för det här spektrumet av hur våra föräldrar uppfostrade oss är så fantastiskt.
Gång på gång har vi visat att om det här fortsätter, om ni gör det här nu, vad innebär det för er miljö?
Vad betyder det för din bror om du stjäl från honom nu? Vad skulle det betyda?
Och det var så min bror förklarade i boken hur han började stjäla från kassan.
Och alltid smyga, alltid stjäla.
Sedan började han stjäla i skolan.
Stal han de skriftlärda från studenterna?
Och han blev mörkare och mörkare, mer och mer tyngd.
Till slut hade han inte längre bra betyg och presterade dåligt.
Han mådde inte alls bra längre.
Och hur han sedan säger hur befriande det var att helt enkelt se den här gränsen, det är inte bra.
Eller en annan, då måste jag berätta färdigt, då ställde han sig upp framför klassen, sa,
jag stal från dig, jag är ledsen, han grät.
Hela klassen var upprymd.
Där man inser att bra är bra igen, dåligt är dåligt igen.
Eller så säger jag, vi hade också en falsk flagg-handling i vår familj en gång, två av oss lekte med eld och sedan brann mattan.
Och sen, jävlar, eller hur? Nu är den trasig.
Sedan kom de två, det vill säga den äldsta, på idén att skylla på den yngre systern.
Och sedan, den yngre systern har sedan denna lilla terroristhandling till falsk
flagg operation, det var hon, eller hur?
Som naturligtvis blåste upp.
Alla var glada och sa att det inte var bra.
Det är inte bra.
Du borde inte göra det igen.
Annars blir det bara större och större.
Och det är likadant i boken, en liten tjuv, stor tjuv, bankrånare.
Men jag kan bara säga att mina föräldrar gjorde ett fantastiskt jobb med att uppfostra oss.
Det finns aldrig ilska, som jag sa, aldrig ett dåligt ord, aldrig.
Själv minns jag inte ens att jag fick det lilla paketet av min pappa.
Jag lyssnade också. Förstår du vad jag menar?
Okej, låt oss lämna Saseks familjesituation igen.
Låt oss gå ett steg längre.
Låt oss prata om den här så kallade drumbeat-videon.
Det är en idé av dig, det handlar om speciella ämnen.
Vad är tanken bakom den?
Berätta det för våra tittare.
Tanken är alltså att du ska pusha en viss video, att alla ska sprida den samtidigt och att vi ska få ut den på alla
språk vi kan samtidigt så att det blir en snöbollseffekt.
Och det är nu som det här WHO-pandemifördraget, som jag sa tidigare, där vi ber alla som kan att ladda upp det på sina
kanaler, att dela det, för då blir det en snöbollseffekt, där vi på några dagar kan nå sex, sju,
åttasiffriga tal om vi alla arbetar tillsammans.
Och jag skulle också vilja se ett samarbete mellan de olika utbildningsorganisationerna, där vi tillsammans säger
att vi ska klämma igenom det här, som WHO:s pandemifördrag.
Nu finns det redan demonstrationer i Tokyo, Spanien, det finns motstånd i Ungern, överallt, så jag har
flera afrikanska länder som inte längre vill ha det.
Ni förstår, vi är redan på väg att bryta igenom här och jag tror att vi tillsammans, genom att slå på trumman
tillsammans, kan åstadkomma mycket om alla bara hoppar upp.
Men nu har vi den här lagen om digitala tjänster, som vi också konfronteras med på AUF1.
Hur hanterar du det?
Har du någon strategi för att undkomma censur?
Så för tolv år sedan, parallellt med Kla-TV, började vi bygga upp ett Handexpress-nätverk, dvs. helt oberoende av Internet
från person till person, det är en tidning där informationen publiceras framifrån och bak, i kortform varje vecka.
Och det är där vi faktiskt har byggt det här nätverket i tolv år, där vi fysiskt nätverkar, så vi kommer ur anonymiteten, inte bara
jag är si och så 777, utan vi vet varandras postadress, adress, telefonnummer, och det är fokus för oss just nu, där jag också
ber er tittare att komma ur anonymiteten, ge varandra er adress, telefonnummer, ni kan, om ni vill, nätverka med oss, viktigt
också nätverka med länderna, det är den här länken www.kla.tv-vernetzung, så att ni helt enkelt vet om varandra, då
kommer vår närmaste medarbetare att ta kontakt, då vet ni, ah du bor där, ah coolt, i händelse av censur kommer ni att få
tidningen eller programmet från mig och vi måste fokusera fullt ut på det, för vi har redan blivit riktigt raderade,
blockerade på x plattformar, precis när vi knäckte miljongränsen kom locket på, det är redan prioritet nummer 1 för mig.
På slutspurten av dagens upplaga av Spielmacher AUF1, som kommer att vara lite längre än vanligt.
Jag frågar dig igen om förebilder. Fanns det förebilder i ditt liv, jag antar din pappa, men fanns det
också förebilder som inspirerade dig i ditt arbete som produktionsledare, som programledare?
Ja, pappa, mamma, Zita, Daniela, Ruth, Bettina, de är våra frontkämpar, de har överlevt de värsta stormarna, för mig kan
de jämställas med de mest framträdande personerna i Bibeln, om man bara håller ut i sådana stormar, de är mina förebilder.
Vad betyder lycka för dig i ditt liv idag som en 36-årig ung kvinna?
Livet med Gud.
Om du bara kunde önska människor en sak, vad skulle det vara?
Att de upplever det som jag upplever varje dag, men de kan också göra det om de vill, så jag vill inte bara dra baconet genom
munnen eller näsan, så du kan också kontakta oss om att bli aktiv om du vill uppleva hur organisk interaktion är, som jag sa, det
finns så många spektrum där du kan engagera dig, men jag önskar att alla kunde uppleva
något liknande, det är fascinerande för mig, ja.
Men när Lois Sasek har ett dåligt ögonblick, när dåliga nyheter kommer, när hon är upprörd, hur får du
dig själv ur detta tillstånd och tillbaka till lycka?
Jag går till bön, jag talar med Gud om det varje morgon, jag gör det alltid i minst en timme, helt enkelt för att jag ska
ha Guds stöd, för annars skulle jag inte klara av alltihop.
Om jag måste gråter jag hos honom, jag kan luta mig mot honom, det är den relation som mamma och pappa har exemplifierat för oss,
det är en sådan källa till tröst, en källa till styrka, förtroende, det ger oändlig
kärlek, det är definitivt min tillflyktsort.
Sedan skulle jag vilja avsluta det här programmet med att använda din koppling till Gud, varför kan du inte
vara ett slags orakel för oss idag, hur kommer världen att utvecklas under de närmaste åren?
Ljuset är alltså alltid starkare än mörkret, sanningen är alltid starkare än lögnen och det goda segrar alltid över det onda.
Men hur snabbt detta sker är helt upp till oss, eftersom ljuset behöver en kropp, sanningen
behöver en kropp, godheten behöver en kropp.
Och utan att vi är kroppar för dessa kvaliteter, utan att vi är bärare av denna Guds segerrika
kraft, fungerar ingenting, det är jag övertygad om.
Men om vi nätverkar, om vi är organ för dessa goda egenskaper, då säger jag att Babylon
kommer att falla på en timme, som det står i Bibeln.
Och det är min förhoppning, min tro, att vi kan göra det här tillsammans.
Kära tittare, om ni inte kom till gudstjänsten i dag är ni nu ursäktade om ni tittade på det här programmet, för
det fanns också något gudomligt här i det här programmet, tack vare besöket av Lois Sasek från Kla-TV.
Tack så mycket för att du ställde dig till mitt förfogande för detta program.
Skicka också din familj kärlek från AUF1-teamet.
Vi är glada att kunna stödja dig i ditt arbete.
Kanske kan vi driva på samarbetet lite grann, för jag har redan upptäckt en och annan
parallell i Ivo Saseks och Stefan Magnets liv.
Båda är rättrogna motståndskämpar som alla sidor har bestämt sig för, och kanske skulle någon form av samarbete, ett fördjupat
samarbete, också vara meningsfullt. Tack så mycket för det.
Kära tittare, en förfrågan till er.
Dela detta program. Du kan också ta en titt på Kla-TV.
Låt oss tillsammans bilda ett organ som tar hand om det goda och låter Babylon falla, för att avsluta med Lois Saseks ord.
Tack för din uppmärksamhet.
Allt gott till dig. Vi ses nästa gång.