Kopā ar daudziem citiem cietušajiem 50 cilvēki no dažādām valstīm ir publiskojuši informāciju par piedzīvoto rituālo vardarbību.
Paskaidrojums: sātaniskās rituālās vardarbības tēma ietver visnežēlīgākos noziegumus, ko pastrādājuši okultisko
grupu locekļi, bieži vien sātanisku ceremoniju kontekstā.
Tūkstošiem izdzīvojušo, cietušo, liecinieku un terapeitu visā pasaulē ziņo par seksuālu
vardarbību, spīdzināšanu un pat rituālu upurēšanu.
Pēc viņu teiktā, šos noziegumus izdara labi savstarpēji saistīta un augsti organizēta elites
noziedznieku grupa, kas zina, kā sevi pasargāt.
Sadarbībā ar projekta "50 balsis par rituālu vardarbību" producentiem šie 50 izdzīvojušie
apraksta savu ļoti personīgo pieredzi savos video.
No šiem liecinieku ziņojumiem tika uzņemts aptuveni 10 stundu garš filmas materiāls.
Šajā raidījumā mēs vēlamies sniegt īsu ieskatu šajos daudzajos individuālajos, taču vienmēr līdzīgajos likteņos.
Ziņojumi liecina, ka šīs lietas notiek ne tikai tālās valstīs.
Drīzāk kļūst skaidrs, ka šie vardarbības akti notiek gandrīz visos kontinentos.
Arī pie mūsu durvīm Vācijā, Šveicē un visā Eiropā.
Pasaules kartē esam atzīmējuši vietas, par kurām ziņoja 50 liecinieki.
Daudzi no viņiem ne tikai tika rituāli izmantoti vienā vietā vai pakļauti nežēlīgām prāta kontroles
procedūrām, bet arī pārvietoti pa vairākām valstīm.
Tāpēc daudzi izdzīvojušo vārdi kartē parādās vairākās vietās.
Paskatoties uz šo pasaules karti un uzvārdiem, kļūst skaidrs, ka vainīgajiem bieži vien ir
jābūt starptautiski labi saistītiem gredzeniem.
Uzreiz jāsaka, ka turpmāk sniegtie īsie apraksti un saraksti aptver tikai nelielu daļu no tā, ko cietušajiem - izdzīvojušajiem
šajās zvērībās - nācās pārciest saskaņā ar viņu pašu stāstīto.
Ar pilnu saturu var iepazīties tīmekļa vietnē "www.50voices.org".
Saiti atradīsiet zem programmas un titros.
Kādā vecumā liecinieki piedzīvoja vardarbību?
Lielākā daļa no 50 vēl dzīviem palikušajiem sātanisko un okultisko rituālu lieciniekiem tika nomocīti ļoti agrā vecumā.
Daudzi no viņiem tika seksuāli izmantoti kā zīdaiņi vai mazi bērni.
Līdz astoņu vai vēlākais deviņu gadu vecumam arī pārējiem, kuri nebija tikuši izmantoti jau kā zīdaiņi, sākās pastāvīga
vardarbība, spīdzināšana, seksuāla izmantošana un manipulācijas.
Iemesls: Uz traumām balstīts apziņas sadalījums ir iespējams tikai agrā vecumā.
Šādā veidā kulta bērni kļūst par nākamo noziedznieku paaudzi un tiek sagatavoti īpašiem
uzdevumiem, piemēram, bērnu prostitūcijai.
Ar kuru starpniecību izdzīvojušie nonāca vardarbības aprindās?
Daudzi no šiem cilvēkiem ir dzimuši tieši okultistu, pedofilu vai sātanistu kultu ģimenēs vai klānos.
Šajā kontekstā vairākkārt ir pieminēti brīvmūrnieki, piemēram, Pia no Šveices.
Carina no Vācijas ziņo par ložas locekļiem, ar kuru starpniecību viņa tika iepazīstināta ar kulta aprindām.
Nesja liecināja, ka viņas tēvs bija sātanists.
Arī Rike Švana no Vācijas ir uzaugusi ģimenē, kas pielūdz velnu.
Haze arī piedzima ietekmīgā kulta ģimenē Vācijā.
Viņa teica, ka radinieki lepojas ar savu asinsradniecību.
Viņi visi bija tiesneši, advokāti, kriminālizmeklētāji utt.
Viņas vectēvs bija psihologs, un vecmāmiņa pat pasniedza psiholoģiju universitātē.
Vēlāk Haze tika nosūtīts uz Lielbritāniju un Īriju.
Kaijas teiktais ir viens no daudziem piemēriem, kas liecina par augšanu sātanistu kulta ģimenē:
"Abas manas dzimtas puses ir ar karaliskām asinīm, īpaši mana tēva dzimta ir angļu, diezgan augsta karaliskā līnija, un,
manuprāt, tas bija viens no iemesliem, kāpēc mani izvēlējās.
Un manai ģimenei ir politiski sakari abās pusēs.
Tāpēc ir daudz iespēju, kā tas viss sākās.
Un es domāju, ka tas, iespējams, aizsākās paaudžu paaudzēs."
Anneke no Beļģijas stāsta par pāri, kas pārcēlās tuvāk ģimenei.
Pēc tam viņi tos nogādāja starptautiskam sātanistu tīklu starpniekam.
Kāda lieciniece no Frankfurtes apkārtnes stāsta, ka viņa nokļuvusi sātanistu aprindās caur sava tēva darba devēju.
Šis darba devējs bija lielas Vācijas bankas vadītājs.
Lieciniece no Šveices Eva Freija nonāca sātanistu aprindās, atrodoties Lozannas slimnīcā, pateicoties tās personālam.
Citi stāsta par adoptētājiem, audzinātājiem vai cilvēkiem no skolas dienesta, par garīdzniekiem baznīcās, kas
viņus iepazīstināja ar attiecīgajiem sātaniskajiem kultiem.
Sātanisma slavināšana? Kas notiek visā pasaulē?
Izdzīvojušie bieži stāsta par sātaniskiem aprindām, sātaniskiem rituāliem un sātanisku kultu
ģimenēm, kurās viņi piedzima vai tika ievesti.
Šajās aprindās tiek pastrādātas visbriesmīgākās un neiedomājamākās zvērības, tostarp nežēlīgi cilvēku upuri.
Un šobrīd cilvēki visā pasaulē cenšas parādīt sātanismu kā aizraujošu un pievilcīgu.
Internetā netrūkst piedāvājumu apģērbiem ar sātaniskiem motīviem, okultiem aksesuāriem un velnišķīgiem tetovējumiem.
Mūzikas videoklipos un mākslas filmās ir redzamas visdīvainākās sātanisma ainas un briesmīgi rituāli, un
šie videoklipi netiek cenzēti vai jebkādā veidā bloķēti.
Mūsu parlamentos tiek izstādītas tādu ļoti apšaubāmu mākslinieku kā zviedres Lēnas Birgitas
Kronkvistas Tunstrēmas vai Bernharda Princa gleznas.
Abi savos darbos nevairās attēlot rituālu vardarbību.
Arī serbu performanču mākslinieces un augsti kvalificētas sātanistes Marinas Abramovičas deviantās un satraucošās
performances medijos gadiem ilgi tika pasludinātas par mākslu.
. Jūs varētu to banalizēt, sakot, ka tā ir tikai māksla un mode, tikai apģērbs, bildes, tetovējumi, video utt..
Tomēr to, kas slēpjas aiz sātaniskās ideoloģijas, parāda 50 cilvēku, kas izdzīvojuši sātaniskos okultos rituālus, izteikumi.
Šī iemesla dēļ mēs neslēpjam no mūsu skatītājiem nežēlības, no kurām cieta "50 balsis" upuri.
Tāpēc mūsu brīdinājums: šie apraksti nav domāti cilvēkiem ar vājiem nerviem un jo īpaši nav
domāti bērniem un jauniešiem līdz 18 gadu vecumam!
Nav domāts bailīgajām sirdīm!
Ko cieta paši liecinieki kā upuri?
Visas liecinieces pirmkārt un galvenokārt bija seksuālas un rituālas vardarbības, izvarošanas,
nāves draudu un ļoti bieži spīdzināšanas upuri.
Daudzi liecinieki ir piedzīvojuši arī grupveida izvarošanu lielāku rituālu laikā.
Daudzi citi, piemēram, Šantala Frei no Šveices, Luna no ASV un Natālija no Vācijas, stāsta par
nežēlīgām bērnu medībām, kurās viņi tikai izdzīvoja.
Tos mežos pārsvarā turēja cilvēki no elites aprindām.
Dāvids tika apceļots pa Eiropu un piedzīvoja šādas medību ainas tuneļu sistēmā zem Vestminsteras rajona.
Četru gadu vecumā viņš tika pārdots par seksa vergu un tika ļaunprātīgi izmantots Vatikānā un citviet.
Citiem, piemēram, Kristīnei no ASV, bērnībā nācās kalpot priesteriem kā seksa vergiem.
Asia Raine arī ir no ASV, un viņai bērnībā bija lemts kļūt par augsta ranga mormoņu īpašumu.
Tur viņa piedzīvoja visnežēlīgākos rituālus un ceremonijas - no seksuālas vardarbības līdz gandrīz noslīcināšanai līdz nāvei.
Elisa E. par vainīgajiem nosauc arī mormoņu vadību.
Daudzi bērni, piemēram, Hadžars no vāciski runājošajām valstīm, Kaija no ASV, Erika no Šveices un Reičela no
Austrālijas, tika izmantoti pornogrāfisku filmu uzņemšanai.
Dažas tika iesaistītas eksperimentos, izvarotas un apaugļotas - dažkārt uz altāriem baznīcās un pilīs - un spīdzinātas dzemdēja.
Sāra un daudzas citas pusaugu meitenes Kalifornijā bija spiestas strādāt par audzinātājām. dzemdējot bērnus upurēšanai.
Un viņai nācās vērot, kā viņas pašas bērns tika iemests bezdibenī kā upuris.
Diāna no ASV ziņo, ka ar viņu veikti audzēšanas eksperimenti.
"Un mani izmantoja in vitro apaugļošanas tehnoloģijai.
Es biju tā izmēģinājuma izmēģinājuma cūciņa.
Mani izmantoja cilvēka genoma projektā, lai veiktu šāda veida eksperimentus.
Atceros, ka mani lidināja uz dažādām vietām.
51. zona, Stenfordas universitāte, Švarcvaldis Vācijā un, kā jau minēju, Vestminsteras abatija un
Tavistoka institūts, tuneļi zem tās Londonā, Anglijā.
Es arī dzemdēju dvīņus Jeila universitātes Skull and Bones ēkā.
Es atceros arī vairākas pazemes militārās bāzes zem Vašingtonas.
Citi liecinieki tika piedāvāti kā bērni dažādiem cilvēkiem vai izīrēti viņiem.
Tas attiecas, piemēram, uz Hadžaru, kuru viņas tēvs pedofils bija padarījis pieejamu sadistiem un sātanistiem.
Arī Elke no Vācijas tika pārdota pedofilu grupai.
Žanete Arčere bija lieciniece tam, kā zīdaiņiem un bērniem tika pārgrieztas acis, lai iegūtu asinis un miesu.
Viņa bija spiesta ēst orgānus.
Viņa to sauc par tipisku rituāla scenāriju.
Izabella no Vācijas tika izvarota rituālā, guļot uz altāra, kamēr viņai ar nažiem tika iedurts mugurā un plecos.
Arī Kaya no ASV stāsta par izvarošanām uz altāriem pilīs un cietokšņos.
Šādu rituālu laikā viņa tika apaugļota, un dzemdības tika piespiedu kārtā izraisītas pirms regulārās grūtniecības beigām.
Tad Kaija bija spiesta atņemt jaundzimušajam dzīvību.
Citiem, piemēram, Haze vai Katy Groves no ASV, nācās piedalīties snuff filmās.
Snuff video ir tiešraidē ierakstītas slepkavības, slepkavības, cilvēku upurēšana; šajā gadījumā
galvenokārt tiešraidē tiek filmētas bērnu slepkavības.
Ko piedzīvoja izdzīvojušie kā novērotāji - kur viņiem bija jābūt klāt?
1972. gadā Beļģijā notikušajā Bilderbergu sanāksmē lieciniece Anneke Lukasa piedzīvoja briesmīgu pieredzi.
Kamēr viņa tika izvarota, tajā pašā telpā tika nogalināts cits bērns.
Arī daudziem citiem lieciniekiem nācās redzēt, kā bērni tika spīdzināti, izvaroti
rituālos vai dažos gadījumos nežēlīgi nogalināti.
Vācu lieciniece Elizabete Šēfere (Elisabeth Schäfer) stāsta par jaundzimušā kropļošanu, pakāršanu, sišanu,
pēršanu, mērcēšanu karstā ūdenī un skalpēšanu līdz pat nāvei.
Kristīne no Luiziānas, Kanādā, stāsta par to, kā kāds monsinjors un priesteris sātana vārdā upurēja bērnu.
Lilija piedzīvoja nežēlības katoļu baznīcās, pilīs un pilīs.
Viņa bija lieciniece tam, kā grūtniecēm vēl dzīvām pārgrieza vēderus, izņēma bērnus un pēc tam izķidāja.
Marijai nācās vērot, kā bērni tiek nežēlīgi spīdzināti, īpaši baznīcā.
Filippai no Jaunzēlandes nācās būt klāt, kad cilvēkiem par sodu tika noplēsta āda.
Sue no Kalifornijas bija lieciniece tam, kā kempingā tika sadedzināts bērns.
Lielākajai daļai no 50 lieciniekiem bija jābūt klāt, kad tika upurēti citi bērni.
Dažos gadījumos vēl dzīviem cilvēkiem tika izgriezta sirds vai citi orgāni.
Šajos sātaniskajos rituālos asinis dzēra un orgānus ēda klātesošie, kas parasti bija tērpti galvassegās.
Bērnus arī vārīja, un tikai tad ēda gaļu un orgānus.
Lieciniekam Maksam Lovenam no Itālijas nācās vērot, kā zem Vatikāna esošajā iestādē tiek upurēti bērni.
Viņi tika pārgriezti dzīvi, un arī šeit klātesošie dzēra bērnu asinis un ēda viņu orgānus.
... Tagad, kad man ir izveidojušās visas atmiņas par to, es ļoti grūti pārdzīvoju adrenohroma ballītes, kurās man bija
jāpiedalās un kurās viņi burtiski nežēlīgi mocīja zīdaiņus un ļoti, ļoti mazus bērnus, lai attīstītu adrenalīnu viņu asinīs.
Un tad es redzēju, ka viņi nogalina bērnus un zīdaiņus, lai iegūtu asinis.
Viņi vai nu dzēra asinis, vai arī tie, kas bija patiešām izturīgi, injicēja sev asinis.
Un tā ir ļoti slikta lieta, ar ko es šobrīd cīnos.
Lieciniece no Šveices Svali stāsta, ka viņai nācies atteikties no savas kristīgās ticības:
"Kādu dienu es iegāju telpā, un visi, kurus es mīlēju, bija pakārti pie krusta.
Un viņi man teica, ka viņi mani nogalinās vienu pēc otra, līdz es atteikšos no savas ticības.
Pēc tam man nācās vērot, kā sešus no viņiem manā acu priekšā spīdzināja līdz nāvei."
Vai liecinieki paši darīja lietas citu iespaidā?
Evelīnai no Šveices nācās griezt cilvēka gaļu baznīcas virtuvē.
Vairāki liecinieki no ASV tika apmācīti kā slepkavas citu personu ietekmē.
Lieciniece Anneke no Beļģijas tika apmācīta kā ēsma bērnu izvarotājiem.
Vēlāk vīrieši tika nofilmēti, kā viņi ļaunprātīgi izmanto bērnus, lai padarītu viņus neaizsargātus pret šantāžu.
Lielākā daļa mazu bērnu neizdzīvoja seksu ar šiem vīriešiem.
Šveiciete Karina stāsta, ka viņai nācies nogriezt dzimumlocekļus 20-30 vjetnamiešu bēgļu
zēniem, sākotnēji ar likumpārkāpēju palīdzību.
Sīkāka informācija par šo sātanisko rituālu ir tik neiedomājami nežēlīga, ka mēs to šeit neiedziļināsimies.
Pēc tam visi zēni nomira.
Dugs no Austrālijas stāsta, kā viņam trīs gadu vecumā ar nazi nācās nogalināt vienaudža meiteni.
Viens vainīgais vadīja roku.
Šantāla Frei no Šveices bija spiesta ar pistoli nogalināt draugu, kurš viņas acu priekšā nomira mokošā nāvē.
Viņas kulta tēvs piespieda viņu nogalināt arī savu māsu.
Par laimi, viņa izdzīvoja pēc smagākajiem ievainojumiem.
Elizabete Šēfere no Hesenes un Lilija, arī no kādas vāciski runājošas valsts, bija spiestas nogalināt jaundzimušos.
Arī Laura no Bavārijas bija spiesta nogalināt bērnu, kas vēl bija pie nabassaites, ar ieroci pie galvas - tā
bija sātaniska rituāla slepkavība, kā viņa to apraksta.
Haze ziņo: \Viņi gribēja, lai es paņemu nazi un ievainoju kādu no bērniem.
Galu galā tas bija mans vectēvs, kurš turēja manas rokas un nogalināja šo bērnu.
" Par kaut ko līdzīgu ziņo Mary Sparrow no ASV:
"Viņi man iedeva nazi un teica, ka man jāpalīdz nogalināt zēnu.
Un es atteicos. Un viņi man teica: Ja tu nepaklausi, mēs turpināsim šādā veidā nogalināt bērnus, līdz tu to
izdarīsi. Un viņi man teica: Ja tu nepaklausi, mēs turpināsim šādā veidā nogalināt bērnus, līdz tu to izdarīsi.
Tāpēc man bija sajūta, ka man ir jāpalīdz, citādi mirs citi bērni.
Filippai no Jaunzēlandes nācās dzert upuru asinis un ēst vārītu upuru gaļu.
Pēc rituāla viņai vajadzēja visu perfekti iztīrīt un apglabāt mirušos rituāla vietas teritorijā.
Ninai no Šveices dažkārt nācās palīdzēt sadalīt rituālās vardarbības upuru ķermeņus un pēc tam iemest tos skābes mucās.
Viņa stāsta, ka viņiem ir veseli aparāti, ar kuru palīdzību viņi atbrīvojas no bērniem.
Kā panākt, lai bērni dara tik briesmīgas lietas?
Lielākā daļa cietušo stāsta par vardarbību un vardarbību jau no agras bērnības.
Tie ietver manipulācijas, psiholoģisku spiedienu, spīdzināšanu, piemēram, elektrošoku un ūdens spīdzināšanu , sišanu
un vardarbību, nāves draudus, izvarošanu, ieslodzījumu būros - bieži vien dienām ilgi bez ēdiena un dzēriena.
Bieži tiek pieminēta arī narkotiku lietošana.
Ir vēl viens veids, kā piespiest bērnus darīt lietas, ko viņi nekad nedarītu:
Noziedznieki izdara uz bērniem milzīgu spiedienu, draudot ar vardarbību pret mīļajiem dzīvniekiem vai cilvēkiem.
Tas iet tik tālu, ka nogalina mīļotos dzīvniekus un nežēlīgi spīdzina vai nogalina sev tuvos cilvēkus, ja
bērni nedara to, ko likumpārkāpēji viņiem liek darīt.
Pēc tam vaina tiek uzvelta izvēlētajam bērnam saskaņā ar devīzi: \Ja tu būtu paklausījis, bērns vai
dzīvnieks būtu bijis pasargāts no šīm ciešanām.".
Tas tiek atkārtots, līdz bērns beidzot paklausa.
Allija Harisone (Allie Harrison), kura pati no agras bērnības ir cietusi no seksuālas vardarbības un vardarbības, apkopojusi
daudzu cietušo liecības, ar kurām viņa ir strādājusi, šādi:
"Kad es dzirdu šos paziņojumus, viena no briesmīgākajām lietām man ir apziņa, ka šie mazie
bērni būtībā ir cilvēku tirdzniecības upuri.
Viņas izvaroja vairāki pieaugušie vardarbības veicēji, kurus viņas mīlēja un kuriem uzticējās.
Tie bija viņu vienīgie aizstāvji, cilvēki, kuriem vajadzēja viņus aizsargāt un aizstāvēt, bija tie
paši, kas viņus ekspluatēja un ļaunprātīgi izmantoja.
Kādā vidē tika izdarīti pārkāpumi?
Daudzi izdzīvojušie vairākkārt minēja baznīcas telpas - administratīvās ēkas, jauniešu māju, pašas baznīcas un zem
tām esošās velves, kā arī sakristijas - kā nozieguma vietas.
Militārās bāzes, dažas no tām atrodas pazemē, piemēram, McDill Air Force Base, tiek aprakstītas kā noziegumu vietas.
Slimnīcām, piemēram, Lozannas slimnīcai vai Valley Forge armijas slimnīcai ASV, vairākkārt ir bijusi nozīme
rituālos vai prāta kontroles spīdzināšanas pasākumos.
Tiek pieminētas arī telpas zem universitātēm un koledžām ASV, kā arī telpas zem vecā Zoliturnas pilsētas centra Šveicē.
ASV, Jaunzēlandē un Austrālijā lielie, nomaļie īpašumi bieži tiek dēvēti par noziegumu vietām.
Gloria Masters, piemēram, apraksta lielu masonu lauku īpašumu Rietumu Oklendā, Jaunzēlandē.
"Tad mūs aizveda uz galveno kameru.
Un tur mēs bijām izkārtoti rituālā zīmējumā, kā kompass ar punktiem, un tad sākās dziedāšana.
Tas man bija tipisks piemērs.
Tas notika ļoti bieži, reizi mēnesī kopā ar brīvmūrniekiem.
Un arī citos gadalaikos gada laikā noteiktos pasākumos, ko viņi rīkoja.
Tā tas bija vairāk lauku apvidos."
Eiropā liecībās vairākkārt tiek pieminētas pilis un pilis.
Bieži tiek pieminēta Vevelsburga un Heidelbergas pils.
Vestminsteras abatija un tuneļu sistēma zem tās arī ir pieminēta vairāku izdzīvojušo.
Šķiet, ka sātaniskajos rituālos liela nozīme ir arī britu kroņa īpašumam.
Vatikāns un tā pazemes telpas vairākkārt tiek minētas kā nozieguma izdarīšanas vieta.
Svali, Makss Lowens un Deivids tur piedzīvoja briesmīgu pieredzi.
Arī villas, lielas greznas mājas un nomaļas medību mājiņas ir nozīmīgas, kā apraksta sātanisko
rituālu ceremonijas un upurēšanu izdzīvojušie.
Pārejam pie vainīgajiem - kas viņi ir?
Papildus ģimenes locekļiem vainīgie lielākoties ir augsta ranga pārstāvji no baznīcas,
politikas, biznesa un akadēmiskajām aprindām.
Taču liecībās bieži tiek pieminēta arī aristokrātija un pat karaļnamu pārstāvji.
Minētas dažādas personas, sākot no katoļu priestera līdz monsinjoram, bīskapiem un bijušajam Pro Familia vadītājam.
Atkal un atkal tiek pieminēti mormoņi, jezuīti un katoļu baznīca.
Rituālo slepkavu sarakstos var atrast pat augsta ranga Vatikāna amatpersonas.
Par vainīgo tiek nosaukts lielākās Vācijas bankas vadītājs, kā arī cilvēki no naftas
biznesa un mūzikas un kino scēnas slavenības.
Izdzīvojusī Reičela Vona (Rachel Vaughan) no Austrālijas par vainīgo nosauca savu tēvu, kurš bija brīvmūrnieks un
rozenkruciāns, kā arī Austrālijas slepenā dienesta darbinieks.
Reičela runā arī par to, kāpēc tik maz par to tiek runāts, lai gan daudzi cilvēki zina par šīm briesmīgajām lietām:
"Kādā rituālā tika nogalināts un pēc tam apēsts bērns.
Bija apmēram 50 pieaugušie un, iespējams, deviņi bērni.
Un cilvēkiem to ir grūti saprast: Kā tas ir iespējams?
Lai visi šie pieaugušie par to klusētu, būtu jābūt lielai sazvērestībai.
Nu, tas ir viņus visus vienojošs rituāls.
Viņiem visiem ir informācija vienam par otru.
Jums ir šis kompromitējošais materiāls.
Iesaistīto personu vārdi ir vispārzināmi.
Ļoti augsta ranga uzņēmēji, tiesneši, ietekmīgi ārsti. Viņi nekad nav tikuši saukti pie atbildības.
Ir minēti arī citi vainīgie no politikas pasaules, piemēram, Beļģijas aizsardzības ministrs, ASV viceprezidenti un
diplomāti, Apvienotās Karalistes premjerministrs, kā arī Īrijas un Jaunzēlandes augstākās valdības amatpersonas.
Saskaņā ar izteikumiem karaliene bija iesaistīta arī rituālā slepkavībā.
Bieži tiek ziņots par globāliem tīkliem.
Tas apstiprina faktu, ka upuri bieži vien tika nodoti vairākās valstīs un piedzīvoja
vienas un tās pašas prāta kontroles eksekūcijas.
Ļoti bieži tajā liela nozīme ir masonu ložām, rozenkruciāniem un citām okultām grupām.
"Es pavadīju dažas naktis pie barona.
Un es to pārdzīvoju - pilnīgi nejauši, pilnīgi nejauši.
Kad man bija deviņi gadi, kāda ļoti dīvaina situācija mani nostādīja, tā sakot, citā situācijā.
Kāds no globālā tīkla - līdz tam es biju Beļģijas tīklā kā izmests bērns - un šī tīkla
vadītājs... , viņš tolaik bija aizsardzības ministrs.
Viņš mani nodeva starptautiskajam tīkla darbiniekam.
Tas notika Bilderberga sanāksmē 1972. gadā.
Man bija deviņi gadi."
Kas upuriem bija vissliktākais?
Mēs izvēlamies divus piemērus, kas liecina, ka šādas lietas ir notikušas un joprojām notiek visaugstākajās aprindās:
...otra sliktākā lieta man bija redzēt, kā Vatikānā tiek upurēti bērni. Skatoties, kā viņus ieved un
pārgriež, un vērojot visus šos VIP cilvēkus telpā.
Viņi veic šos upurēšanas rituālus, lai aicinātu dēmoniskās būtnes viņos iemitināties.
(...) Un tas bija man... Redzēt ļaunumu pašam bija kaut kas tāds, kas mani vajā vēl šodien."
Dzert asinis un ēst cita cilvēka miesu bija diezgan briesmīgi.
Nu, ne gluži briesmīgi, ļoti briesmīgi.
Un degošas miesas smarža, to es nekad neaizmirsīšu.
Viņi sadedzināja arī līķus.
Un pēc tam konkrēti incidents, kad karaliene nogrieza meitenei galvu.
Viņa bija man līdzīgā vecumā.
Un tad zināt, ka es būšu nākamais, ja nepaklausīšu, ja tam nepiekritīšu."
Secinājums: Lai gan gadu desmitiem ir bijušas daudzas liecinieku liecības, piemēram, dokumentālajā filmā 50
balsis, joprojām tiek darīts viss iespējamais, lai šie nežēlīgie noziegumi paliktu apslēpti.
50 balsis producenti par to raksta ļoti labi:
"2022./23. gadā noziedznieki atkal mēģināja - šoreiz sākot no Šveices - manipulēt ar sabiedrisko domu un padarīt šo
vardarbīgo noziegumu upurus neuzticamus, izmantojot pārbaudīto metodi - sātanisko paniku / viltus atmiņu propagandu.".
Paskaidrojot:
Sātaniskās panikas propagandas stratēģija nozīmē, ka visa sātaniskās rituālās vardarbības tēma gadu desmitiem ir
noliegta un apzīmēta kā sātaniska biedēšana vai histērija.
Arī otrā stratēģiskā pieeja - viltus atmiņu propaganda - jau ilgu laiku tiek izmantota, lai izplatītu ideju,
ka sātaniska rituāla ļaunprātīga izmantošana neeksistē.
Terapeiti tikai pārliecināja pacientus, ka viņi ir piedzīvojuši šādu briesmīgu nežēlību kā daļu no sātaniskiem rituāliem.
Šie apļi nesniedz pamatojumu, kāpēc terapeitiem visā pasaulē tas būtu jādara.
Šobrīd notiek jauns plašsaziņas līdzekļu propagandas vilnis - šajā gadījumā arī no Šveices - un šoreiz ar citu pieeju:
Dažādi Šveices un Vācijas plašsaziņas līdzekļi aizvien biežāk ziņo par tā dēvēto Reihsbürger scene,
kuras dalībnieki ir mēģinājuši gāzt Vācijas valdību.
Tiek uzskatīts, ka šie diversanti ir izdomājuši rupjas sazvērestības teorijas, lai mudinātu iedzīvotājus gāzt valdību:
Plašsaziņas līdzekļi ziņojumus par pazemes tuneļu sistēmām, kurās esot masveidā izmantoti bērni
elites aprindās, raksturo kā absurdas teorijas.
Šeit sātaniskās rituālās vardarbības tēma ir vairāk nekā smieklīgi saistīta ar kustību, kas tiek saistīta ar apvērsuma plāniem.
Paralēli plašsaziņas līdzekļos izplatītajai propagandai sabiedrībā kā modes tendence agresīvi izplatās arī sātanisms.
Sātanisms tiek uzskatīts par modernu un modernu, aizraujošu un nekaitīgu.
Tomēr to, ka tas nav nekas nekaitīgs, pierāda ne tikai dokumentālajā filmā 50 balsis par
rituālo vardarbību dzirdētās izdzīvojušo liecības.
Loisa Sasek deva iespēju 137 cietušajiem un 77 lieciniekiem izteikties divās dokumentālajās filmās vien.
Izdzīvojušie arī nosauca 50 vainīgo vārdus.
Ja sabiedrība drīz vien nesapratīs, ka aiz sātana ideoloģijas noslīpētās fasādes slēpjas neiedomājama vardarbība, perversijas
un nežēlīgas izvirtības, sekas gandrīz noteikti būs liktenīgas.
Galu galā, pēc izdzīvojušo teiktā, ietekmīgās sātanistu aprindas īsteno ilgtermiņa plānu,
kas skar mūs visus un apdraud mūsu brīvību...
Piemēram, Sātaniskās baznīcas dibinātājs un 33. pakāpes brīvmūrnieks Alberts Paiks kā brigādes ģenerālis un
augstākās armijas Lielais komandieris pirms 145 gadiem izplānoja un izdeva rīkojumus par Pirmā un Otrā pasaules kara sākšanu.
Pirmo divu pasaules karu mērķi jau ir precīzi sasniegti.
Krievijas cara vara bija jāsagrauj Pirmajam, lai pārvērstu šo valsti par ateistiskā komunisma cietoksni.
Otrajā pasaules karā bija jāizkļūst no nesaskaņām starp fašistiem un cionistiem, lai
iznīcinātu nacismu un nostiprinātu politisko cionismu.
"Otrā pasaules kara mērķis bija izveidot Izraēlas valsti."
Un šis sātanists paziņoja arī par Trešo pasaules karu.
"Trešajam pasaules karam būtu jāizceļas starp politiskajiem cionistiem un palestīniešiem vai islāma pasaules līderiem..."
Ietekmīgais sātanists Aleisters Kroulijs savas grāmatu sērijas Maģija teorijā un praksē ceturtajā sējumā 88.
lappusē to formulē šādi: Visa planēta ir jānomazgā asinīs.
Šis lielais karš bija jāizcīna, jo tā bija ārkārtīgi svarīga maģiska operācija...
Tajā pašā grāmatā 87. lappusē sātanists apraksta: Asins upuris vienmēr ir bijis visatzītākā maģijas sastāvdaļa.
Tāpēc, lai gūtu visaugstāko garīgo labumu, ir jāizvēlas tāds upuris, kuram ir vislielākais un vistīrākais spēks.
Vislielāko gandarījumu un piemērotāko upuri rada nevainīgs un inteliģents vīriešu dzimuma bērns.
Gandrīz visiem mērķiem cilvēka upuris ir vislabākais."
Kla.TV aicina jūs nopietni uztvert 50 balsis par rituālo vardarbību un mūsu dokumentālās
filmas un neuzķerties uz sātanisma propagandu.
Izplatiet šīs programmas un dokumentālās filmas saviem draugiem, paziņām un radiniekiem, lai šo
neprātu varētu apturēt, pamodinot visus iedzīvotājus.
Nobeigumā mēs vēlamies iedrošināt visus cietušos - gan tos, kas pārcietuši sātanisku rituālu
vardarbību, gan visus ļaunprātīgas izmantošanas upurus.
Drosme dalīties savā pieredzē ar cilvēkiem, kuri viņus uzklausīs un uztvers nopietni, tostarp mūsu redakcijas komandu.