Kolme päivää kolmannen coronavirusrokotuksen jälkeen 17. tammikuuta 2022 pyörryin, ja kun tulin tajuihini,
olin täysin sekaisin, eivätkä jalkani pitäneet minua pystyssä. En vain pystynyt enää kävelemään.
Rokotetuilla henkilöillä havaittiin proteiinipiikkejä ja tulehduksia monissa elimissä viikkoja ja jopa
kuukausia injektioiden jälkeen, mikä liittyi vakaviin ja usein kuolemaan johtaviin sairauksiin.
Mutta miten tämä mRNA-koodatun proteiinin odottamaton jatkuva tuotanto voitaisiin selittää?
Kla.TV julkaisi professori tohtori Sucharit Bhakdin kiihottavan kirjeen RNA-rokotteiden
loputtomista vaaroista useilla kielillä vuoden 2023 lopussa.
Maaliskuun 2024 lopussa professori Sucharit Bhakdi, professori Karina Reiss ja tohtori Michael Palmer
julkaisivat artikkelin, jossa uudet havainnot vahvistavat kaikki tuolloin esitetyt varoitukset.
Niissä selitetään tieteellisesti täsmällisesti mutta maallikollekin ymmärrettävästi, miksi niin sanotut
mRNA-rokotteet ovat vilpillisiä ja erittäin vaarallisia.
Tämä hyvin perusteltu artikkeli sopii hyvin välitettäväksi kaikille, jotka eivät ole
vielä perehtyneet aiheeseen perusteellisesti.
Se voidaan tulostaa PDF-tiedostona tästä ohjelmasta.
Alla on professori Bhakdin vastaus artikkeliin.
Laran myöhempi raportti osoittaa, miten dramaattisia vaikutuksia professori Bhakdin kuvaamilla
yhteyksillä voi olla niille, joita asia jo koskee.
Hän on yksi lukemattomista ihmisistä, joihin koronavirusrokotukset ovat vaikuttaneet, ja hän
kertoo kärsimystarinansa MWGFD:n lehdistösymposiumissa Vaccinated, damaged, denied ... and now?. Prof.
Rakkaat kanssaihmiset. Rakas ihmisperhe, minulla on jotain hyvin, hyvin tärkeää kerrottavaa teille.
Kyse on viimeisimmästä DNA-löydöstä rokotteissa.
Miksi RNA-rokotteet ovat petollisia ja erittäin vaarallisia, on nyt aiheena.
Kromosomit ovat elämän kirjoja, jotka sisältävät DNA:n koodaamia reseptejä proteiinimolekyylien tuotantoa varten.
Tarvittaessa avataan kyseinen kirja ja otetaan kopio halutusta reseptistä.
Tämä kopio on mRNA.
Se ohjaa proteiinin tuotantoa ja hävitetään sitten.
RNA-rokotteet ovat samankaltaisia kuin tällaiset lyhytikäiset kromosomireseptikopiot, mutta toisin kuin nämä, ne aiheuttavat
sellaisten proteiinien tuotantoa, jotka eivät kuulu elimistöömme.
Sen sijaan ne indusoivat vieraiden antigeenien, kuten SARS-CoV-2:n piikkiproteiinin, muodostumista.
Jokaisen tällaisen rokotteen injektion yhteydessä annetaan yli miljardi kopiota (mRNA-molekyyliä).
Rokotteen mRNA:n massatuotanto edellyttää DNA-reseptin saatavuutta.
Miten tämä voidaan saavuttaa?
Menetelmä tämän ongelman ratkaisemiseksi on geenitekniikan kulmakivi.
Miljardit ja biljoonat DNA-reseptikopiot ovat peräisin bakteereista.
Reseptit sisältyvät pieniin bakteerien kromosomeihin, niin sanottuihin plasmideihin.
Bakteerisolut voivat jakautua 20 minuutin välein, joten solujen määrä kahdeksankertaistuu tunnin välein.
Tällä tavoin nesteviljelmästä voidaan kerätä lukemattomia bakteereja muutamassa päivässä, ja jokainen yksittäinen
bakteerisolu sisältää useita kopioita kyseisestä plasmidista.
Plasmideja on helppo manipuloida.
Siihen voidaan lisätä vieraita reseptejä eli geenejä, jotka koodaavat esimerkiksi virusproteiineja.
Bakteerien lisääntymisen jälkeen plasmidit kerätään ja niitä käytetään mRNA-kopioiden tuottamiseen.
RNA-molekyylit pakataan lopulta pieniin rasvapalleroihin, niin sanottuihin lipidinanopartikkeleihin (LNP).
LNP:n pääkomponentit valmistetaan synteettisesti, ja niiden tiedetään olevan myrkyllisiä.
Lisäksi Pfizer/BioNTechin ja Modernan käyttämiä erityisiä lipidiyhdisteitä ei edes testattaisi ihmisillä ennen kuin
molempien valmistajien mRNA-rokotteet saisivat hätätilaluvan.
Tämä on kiistaton ja täysin tarpeeton terveysriski.
RNA:n LNP-pakkaus suojaa sitä tuhoutumiselta, joten se pääsee verenkierron kautta kaikkiin elimistön elimiin.
Siellä LNP toimii kuin Troijan hevoset.
Solut ottavat ne vastaan ja mRNA vapautuu.
Tätä seuraa piikkiproteiinin tuotanto.
Tämä käynnistää immuunivasteen, johon kuuluu myös erityisten vasta-aineiden muodostuminen,
jotka suojaavat meitä tulevilta infektioilta.
Immuunijärjestelmä kuitenkin tunnistaa ja tuhoaa kehon solut, jotka tuottavat vieraita proteiineja.
Tämä tapahtuu luonnollisesti, kun solumme saavat virustartunnan.
Kyky tunnistaa vieraat proteiinit sellaisiksi on olemassa jo syntymästä lähtien.
Se suojaa meitä koko elämämme ajan, sillä se eliminoi tehokkaasti virustartunnan saaneet solut.
Sitä ei voi tukahduttaa.
Jos vierasta proteiinia koodaavaa mRNA:ta viedään soluun, immuunijärjestelmä hyökkää solua vastaan.
Siirrettyjen elinten hylkiminen havainnollistaa tätä perustavanlaatuista tosiasiaa.
Jos saat munuaiseni, hylkää se.
He saavat toisen munuaiseni, ja toinen hylkäys seuraa, mutta tällä kertaa nopeammin ja vihaisemmin.
Samat periaatteet ovat toistuvien rokotteiden jatkuvasti lisääntyvien haitallisten vaikutusten taustalla.
LNP:hen pakattujen RNA-kopioiden määrä, jotka annetaan jokaisen injektion yhteydessä, on valtava.
Immuunijärjestelmämme hyökkää lukemattomia soluja vastaan kaikkialla kehossamme.
Tämä hyökkäys voi pysähtyä vasta, kun vieraan proteiinin tuotanto on loppunut.
Mutta kuinka kauan tämä kestää?
Vain muutama päivä, kuten rokotevalmistajat ja sääntelyviranomaiset ovat toistuvasti vakuuttaneet meille?
Kahden viime vuoden aikana on tehty hälyttäviä havaintoja, jotka ovat ristiriidassa tämän väitteen kanssa.
Viikkoja ja jopa kuukausia injektioiden jälkeen monissa elimissä havaittiin piikkiproteiinia ja tulehdusta , mikä
liittyi vakaviin ja usein kuolemaan johtaviin sairauksiin.
Mutta miten tämä mRNA-koodatun proteiinin odottamaton jatkuva tuotanto voitaisiin selittää?
McKernanin ja kollegoiden löytö, jonka he julkaisivat vuosi sitten, antoi vastauksen, joka on sekä uskottava että pelottava.
Olemme jo keskustelleet siitä, että mRNA muodostuu plasmidi-DNA-malleista rokotteen valmistuksen aikana.
Ennen kuin mRNA pakataan LNP:hen, tämä DNA on ensin poistettava.
Muussa tapauksessa plasmidi-DNA voisi jäädä yhdessä RNA:n kanssa kiinni lipidihelmiin.
McKernan huomasi nyt, että tätä ratkaisevaa vaihetta, plasmidi-DNA:n poistamista, ei ollut tehty huolellisesti.
Monista Pfizerin ja Modernan rokote-eristä löytyi selvästi liian suuria määriä plasmidi-DNA:ta.
Yleinen valtavirta vähätteli Kevin McKernanin havaintoja.
Sääntelyviranomaiset totesivat, että valmistajat olivat ilmoittaneet heille DNA:n esiintymisestä, mutta tämä ei
ollut estänyt heitä hyväksymästä tuotetta, koska ilmoitetut pitoisuudet olivat alle WHO:n asettamien raja-arvojen.
Mutta mistä nämä rajat tulevat?
Euroopan lääkevirasto (EMA) oli asettanut raja-arvoksi 10 nanogrammaa DNA:ta rokoteannosta kohti.
Hän viittasi WHO:n raporttiin vuodelta 1998.
Tässä teknisessä raportissa todetaan seuraavaa: Nykyisen tietämyksen perusteella jatkuvista solulinjoista
peräisin olevaa DNA:ta, jonka määrä on enintään 10 ng puhdistettua annosta kohti, voidaan nyt pitää hyväksyttävänä.
Uutta ylärajaa ei sovelleta mikrobisoluista, diploidisista solulinjoista tai
primaarisoluviljelmistä peräisin oleviin tuotteisiin.
WHO:n raportissa erotetaan toisistaan kaksi DNA-tyyppiä.
Toista pidetään vaarallisempana kuin toista, ja sen määrä on siksi rajoitettu ilmoitettuun arvoon.
Mutta kumpaan näistä kahdesta luokasta mRNA-rokotteiden sisältämä plasmidi-DNA kuuluu - enemmän vai vähemmän vaaralliseen?
Se ei oikeastaan kuulu kumpaankaan niistä, koska WHO:n ohjeissa oletetaan epäsuorasti, että lääkkeen tai rokotteen
sisältämä DNA on pelkkää alastonta DNA:ta, jonka imeytyminen elimistömme soluihin on hyvin tehotonta.
Sitä vastoin rokotteiden kontaminoituneella DNA:lla on LNP-pakkaus, aivan kuten mRNA:lla.
Tämä pakkaus takaa DNA:n paljon tehokkaamman kulkeutumisen kehomme soluihin .
Siksi olisi ollut tarpeen määrittää turvallinen raja-arvo LNP-pakatulle DNA:lle
uusilla, huolellisesti suunnitelluilla kokeilla.
Oletetaan kuitenkin, että EMA:n asettama raja on hyväksyttävä.
Mihin tämä johtaa meidät?
Aiemmin siteeratussa raportissaan EMA väittää, että kaikki Pfizerilta/BioNTechiltä ennen luvan
myöntämistä vastaanotetut rokotusnäytteet täyttivät EMA:n asettamat DNA:n jäännösmäärää koskevat rajat.
EMA ei kuitenkaan ole selvästikään varmistanut jatkuvaa laadunvalvontaa luvan myöntämisen jälkeen, ja sama pätee
kaikkiin muihin sääntelyviranomaisiin maailmanlaajuisesti.
Tämä voidaan päätellä Kevin McKernanin havainnoista, joiden mukaan kaikkien testattujen
rokote-erien DNA-pitoisuus ylittää WHO:n ja EMA:n raja-arvot.
Saamme siis uskomattoman järkyttävän käsityksen siitä, että nämä katastrofaaliset rokotteet valmistettiin ilman minkäänlaista
valvontaa ja että satoja miljoonia ihmisiä ruiskutettiin rokote-erillä, jotka rikkoivat törkeästi hyväksymisehtoja.
Nyt on kiellettyä pistää lääkettä, joka ei täytä myyntiluvassa vahvistettuja vaatimuksia.
Siksi näiden rokotteiden jatkuva antaminen on suorastaan rikollinen teko.
Hallituksemme ovat surkeassa tietämättömyydessään tulleet niin pitkälle, että ne ovat tehneet
ja tekevät edelleen näin omille kansalaisilleen.
On huomattava, että länsimaiden asianomaiset viranomaiset ovat aktiivisesti kieltäytyneet
selvittämästä, voiko McKernanin ryhmä olla oikeassa.
Sen sijaan he huutavat kuorossa: DNA ei löydä tietään soluihin alkuunkaan.
Ja jos näin käy, se puretaan ja tuhotaan nopeasti.
Lisäksi solun tuma on erotettu sytosolista läpäisemättömällä kalvolla, joten vieras DNA ei koskaan
pääse tumaan tumaan täyttääkseen siellä tehtävänsä.
Ainoa hyvä asia tässä kauhistuttavassa tarinassa on se, että vastuussa olevat viranomaiset ovat nyt pettäneet itsensä.
He ovat selkä seinää vasten, ja tämä näkyy kaikille.
Valtion toimielimet ovat ilmeisesti liittoutuneet tämän hirvittävän rikoksen tekijöiden kanssa.
McKernanin löydösten on saatava hälytyskellot soimaan jokaisessa, jolla on vähäisintäkään tietoa biologiasta.
On selvää, että LNP-pakattu plasmidi-DNA pääsee soluihimme erittäin tehokkaasti.
Ydinkalvo ei voi jatkuvasti suojata kromosomeja, vaan se liukenee jokaisen solunjakautumisen yhteydessä,
jolloin vieras DNA imeytyy tytärsolujen uusiin tumaan.
Ja tämä imeytyminen riittää jo itsessään aiheuttamaan koodattujen proteiinien pitkäaikaisen tuotannon - integroituminen
kromosomiemme DNA:han ei ole tähän välttämätöntä .
Jos tällainen yhdentyminen kuitenkin tapahtuu, siihen liittyy lisää vaaroja.
Muut laboratoriot Yhdysvalloissa ja Kanadassa ovat sittemmin vahvistaneet McKernanin havainnot.
Raportoimme nyt kokeneiden saksalaistutkijoiden ryhmän BioNTech-rokote-erillä tekemistä lisäkokeista.
Ensimmäinen tulos: Kuten aiemminkin, kaikissa kuudessa analysoidussa erässä havaittiin suuria määriä bakteeri-DNA:ta.
Kaikki McKernanin aiemmin plasmidista löytämät geneettiset elementit tunnistettiin myös tässä yhteydessä uudelleen.
Tämä koskee myös niin sanottua SV40-promoottoria, joka on hyvin erityinen elementti, jonka olemassaolo
on salattu yleisöltä ja myös valvontaviranomaisilta.
Miksi Pfizer ja BioNTech ovat sisällyttäneet SV40-promoottorin plasmidiinsa, on erittäin mielenkiintoinen kysymys.
Tätä elementtiä ei tarvita piikin mRNA:n tuottamiseen, eikä sitä ole vielä Modernan rokotetuotantoon käyttämässä plasmidissa.
SV40-promoottorilla on kuitenkin kiehtova kyky salakuljettaa itseään ja siihen liitettyjä DNA-sekvenssejä ehjän
ydinkalvon läpi jopa soluissa, jotka eivät ole jakautumassa.
Jätämme sinun miettiä, mitä se tarkoittaa.
Seuraava kysymys kuuluu: voiko plasmidi-DNA kulkeutua ihmisen soluihin ja pysyä siellä pitkään?
Vastaus on: Kyllä!
Tutkimusryhmä havaitsi, että DNA:n imeytyminen on nopeaa ja että se pysyy soluissa useita päiviä sen jälkeen ja
on havaittavissa vielä solunjakautumissyklin jälkeenkin.
Väite, jonka mukaan nautittu DNA tuhoutuu nopeasti, on siis täysin väärä - se on vaarallista lääketieteellistä väärää tietoa.
Nyt on olemassa monia ennakkotapauksia siitä, että vierasta DNA:ta voidaan lisätä elämän
kirjaan, solujen ja koe-eläinten kromosomeihin.
Mahdolliset seuraukset ovat moninaiset ja ennalta arvaamattomat.
Solujen jakautumista ja kehitystä ohjaavan hienosäädetyn mekanismin häiriö voi johtaa syöpään.
Immuunijärjestelmän osana toimivien geenien muuttuminen voi johtaa sen toimintahäiriöihin.
Aivosolujen geenien häiriöt voivat aiheuttaa kaikki mahdolliset neurologiset sairaudet.
Jos vieras DNA siirtyy siittiöiden tai hedelmöittyneiden munasolujen kromosomeihin, siitä
johtuvat muuttuneet ominaisuudet ovat periytyviä.
Tämä johtaa viimeiseen kysymykseen:
Pitäisikö meidän pelätä, että rokotteiden bakteeri-DNA voi myös siirtyä ihmisen kromosomeihin?
Tämän kysymyksen selvittämiseksi saksalaisryhmä lähetti rokotekäsitellyt soluviljelmänsä Kevinille
ja pyysi solujen DNA:n täydellistä sekvensointia.
Tulokset ovat nähtävissä Kevinin Substackissa .
Vastaus on jälleen: Kyllä!
Bakteerien DNA:n havaitseminen tällaisten solujen kromosomeista on tällä hetkellä lähes täydellistä.
Jos näin tapahtuu eristetyissä soluissa, onko mitään ilmeistä syytä, miksi näin ei tapahtuisi myös elimistössä?
Tällä kertaa, ja vain tällä kertaa, vastauksemme on ei.
Tänään, tässä ja nyt, joudumme toteamaan, että hallitukset eri puolilla maailmaa ovat aloittaneet saatanallisen
ohjelman, joka on vammauttanut, tappanut ja muuntanut geneettisesti miljoonia onnettomia ihmisiä ympäri maailmaa.
Tätä ohjelmaa aiotaan laajentaa; WHO aikoo korvata tavanomaiset rokotteet ihmis- ja
eläinlääketieteessä yleisesti mRNA-injektioilla.
WHO:n mukaan COVID-rokotteet ovat osoittaneet turvallisuutensa niin vakuuttavasti, että tulevien mRNA-rokotteiden perusteellinen
testaus muita taudinaiheuttajia vastaan ei ole enää tarpeen.
Mikään ei kuitenkaan voisi olla kauempana totuudesta kuin tämä synkkä julistus lääketieteen konkurssista.
Hyvät kanssakansalaiset, älkää koskaan unohtako tätä yhtä asiaa itsenne ja läheistenne vuoksi:
Vieraan antigeenin ilmentyminen elimistömme solussa johtaa aina immuunijärjestelmän hyökkäykseen kyseistä solua vastaan.
Koska jokainen uusi mRNA-rokote koodaa nyt omaa vierasta antigeeniä, jokainen niistä aiheuttaa myös
haittaa, aivan kuten olemme nähneet geneettisesti kehitettyjen rokotteiden kohdalla COVID-19:tä vastaan.
Ja kuten ennenkin, tämä vahinko pahenee jokaisella päivityksellä.
On hyvin todennäköistä, että myös mRNA-rokotteiden kontaminaatio tulee olemaan sääntö, koska ei ole olemassa kustannustehokasta
menetelmää, jolla massatuotettu mRNA voitaisiin luotettavasti erottaa plasmideista - eikä kukaan näytä
muutenkaan valvovan valmistusstandardien noudattamista.
WHO:n ohjelma uhkaa ihmiskuntaa.
Se uhkaa SINUA ja läheisiäsi.
Maailman ihmiset, yhdistykää ja pelastakaa meidät tältä rikolliselta hulluudelta!
Pysäytetään mRNA-rokotteet - pysäytetään WHO!
Hei, nimeni on Lara, ja aion kertoa teille tänään tarinani.
Nimeni on Lara.
Nimeni on Lara, ja täytin kuukausi sitten kaksikymmentä vuotta.
Nimeni on Lara, olen kaksikymppinen, ja kaksi viikkoa ennen 18-vuotissyntymäpäivääni en yhtäkkiä enää pystynyt kävelemään.
Kolme päivää kolmannen coronavirusrokotuksen jälkeen 17. tammikuuta 2022 pyörryin, ja kun tulin tajuihini,
olin täysin sekaisin, eivätkä jalkani enää pitäneet minua pystyssä. En vain pystynyt enää kävelemään.
En unohda tätä päivämäärää nopeasti.
Tunnin kuluttua minullakin oli hengitysvaikeuksia, ja minut vietiin lastensairaalaan.
Kyllä.
Tilani ei muuttunut paljonkaan seuraavana aikana.
Kädetkään eivät pystyneet tarttumaan esineisiin kunnolla.
Vietin päiväni sängyssä.
En pystynyt lukemaan, koska lauseen kolmanteen sanaan mennessä olin jo unohtanut kaksi ensimmäistä sanaa...
Musiikki ja videot ovat pitäneet minulle seuraa.
Tähän lisättiin inkontinenssi, en edes tiennyt sitä sanaa.
Olin sängyssä neljä kuukautta.
Olin juuri täyttänyt kahdeksantoista.
Minulle se olisi ollut aika mennä ulos, tavata ystäviä, olla vapaa.
Mutta minut oli sidottu sänkyyn.
Ystävät hyvästelivät yksi kerrallaan.
Toisaalta se on minulle suuri tuska, mutta toisaalta, mitä voi tehdä ihmiselle, joka vain makaa kotona?
En voi selittää koko sitä seurannutta ristinseisausta.
Se ylittäisi tämän aikarajan.
Esittelen sen avainsanoina.
Akupunktio sai minut takaisin jaloilleni.
Pysyn koulussa.
Onnistuin kahdella lyhyellä matkalla, Pariisissa ja Roomassa. Hurraa!
Mutta syyskuussa 2022 ... Väsymys iskee.
Alkaa esiintyä pahenemisvaiheita.
En voi mennä uudestaan.
Yritän toistaa luokan Se ei onnistu.
Koulutyypin vaihto, okei.
Ei enää abiturienttikoulua.
Mutta muutos on hyvä.
Hankin kainalosauvat, jotta voin mennä kouluun myös huonoina päivinä.
Alkaa toistuvien niin sanottujen relapsien aika.
Kainalosauvat eivät enää auta minua, koska olen tullut liian väsyneeksi niitä varten.
Minun on hyväksyttävä se, mitä en koskaan halunnut: pyörätuoli.
Mutta voin käydä koulua.
Sitten elin eräänlaisessa relapsi-rytmissä.
Olen nyt oppinut elämään näiden relapsien kanssa.
Tuon tammikuun 2022 päivän jälkeen elämäni on ollut kuin vuoristorataa:
Relapsi, tauko, puoliksi relapsi, tauko, vakava relapsi, tauko.
Se ei ole helppoa. Mutta minä pystyn siihen. Haluan tehdä sen.
Minulla on monia unelmia.
Näiden kahden vuoden aikana olen ollut erityisen huolissani jostakin, joka saattaa vaikuttaa merkityksettömältä.
En tiennyt, mitä minulla oli.
Kukaan ei tiennyt.
Muistan päivän, jolloin äitini sai internetistä tietää, että nimettömällä sairaudellani oli
sittenkin nimi: post-vac-syndrooma, post-vac-syndrooma.
Nyt voin nauraa sille. Koska se ei oikeastaan ole sairauden nimi.
Mutta olin onnellinen.
Nyt tiedän, miksi se oli minulle niin tärkeää.
Koska joku oli yhtäkkiä nähnyt minut. Ja tilallani oli nimi.
Koska jaoin sairauteni muiden kanssa.
En ollut enää yksin.
Ja se oli vapauttavaa.
Monien tutkimusten jälkeen, joissa minulle aina sanottiin, että kaikki on normaalia, minulla on lopulta kaksi
diagnoosia: pienen kuituneuropatia ja väsymysoireyhtymä.
Tällä pitkällä matkalla minulla ei ole ollut vain huonoja lääketieteellisiä kokemuksia.
Muutamat lääkärit olivat päättäväisiä.
He ovat auttaneet minua paljon, ja kiitän heitä sydämeni pohjasta.
Olen edelleen vuoristoradassa.
Se ei ole ohi.
Mutta nyt siitä on tullut tasaisempi.
Toivottavasti se pysyy sellaisena.
Ja toivon, että pääsen jossakin vaiheessa kokonaan pois tästä vuoristoradasta.
Olisi mukavaa seisoa maassa toimivilla jaloillani.
Jatka tutkimista!
Me kaikki tarvitsemme perspektiiviä. Ja minä tarvitsen sinua. Kiitos.
MWGFD-yhdistys on tehnyt lisää vaikuttavia ja koskettavia haastatteluja mRNA-rokotusten uhrien
kanssa sarjassa Rokotettu, vahingoittunut, kielletty.
Löydät ne näytetyn linkin alta.
Kun otetaan huomioon, että mRNA-teknologiaa aiotaan ottaa käyttöön myös muissa rokotuksissa - tai oikeammin
geeniterapioissa - on sitäkin tärkeämpää julkistaa nämä dramaattiset raportit rokotteiden aiheuttamista vahingoista.
Voit vapaasti välittää näitä haastatteluja eteenpäin.
Voit myös auttaa havainnollistamaan mRNA-rokotusten aiheuttamien vahinkojen laajuutta syöttämällä rokotusten
aiheuttamat vahingot ympäristöstäsi vetopedia.org-sivustolle.