Trīs dienas pēc trešās vakcinācijas pret koronavīrusu 2022. gada 17. janvārī es zaudēju samaņu, un, kad atnācu pie
samaņas, es biju pilnīgi apjukusi, un kājas mani vairs nevarēja noturēt. Es vienkārši vairs nevarēju staigāt.
Vakcinētajiem indivīdiem vairākas nedēļas un pat mēnešus pēc injekcijām daudzos orgānos tika konstatēts
olbaltuma smaile un iekaisums, kas bija saistīts ar smagām un bieži vien letālām slimībām.
Bet kā varētu izskaidrot šo negaidīto ilgstošo mRNS kodēta proteīna veidošanos?
2023. gada beigās Kla.TV vairākās valodās publicēja profesora Dr. Sucharita Bhakdi aizdedzinošo
vēstuli par RNS vakcīnu nebeidzamajām briesmām.
2024. gada marta beigās Prof. Dr. Sucharit Bhakdi, Prof. Karina Reiss un Dr. Michael Palmer publicēja rakstu, kurā jaunie
atklājumi apstiprina visus tajā laikā izteiktos brīdinājumus.
Tie zinātniski precīzi, bet nespeciālistiem saprotamā veidā izskaidro, kāpēc tā sauktās mRNS
vakcīnas ir krāpnieciskas un ārkārtīgi bīstamas.
Šis pamatotais raksts ir ļoti piemērots, lai to nodotu tālāk ikvienam, kurš vēl nav padziļināti pievērsies šai tēmai.
To var izdrukāt PDF formātā no šīs programmas.
Zemāk ir sniegta profesora Bhakdi atbilde uz šo rakstu.
Turpmākajā Lara ziņojumā parādīts, cik dramatiskas sekas profesora Bhakdi aprakstītie savienojumi var atstāt uz jau cietušajiem.
Viņa ir viena no neskaitāmajiem cilvēkiem, kurus skārusi vakcinācija pret koronavīrusu, un savu ciešanu
stāstu viņa izstāstīja MWGFD preses simpozijā Vakcinēta, bojāta, noliegta... un tagad?. Prof.
Mīļie līdzcilvēki. Dārgie cilvēkbiedri, man jums ir kaut kas ļoti, ļoti svarīgs, kas man jums jāpasaka.
Tas ir par jaunāko DNS atklājumu vakcīnās.
Kāpēc RNS vakcīnas ir krāpnieciskas un ārkārtīgi bīstamas, ir šī tēma.
Hromosomas ir dzīvības grāmatas, kurās ir DNS kodētas olbaltumvielu molekulu ražošanas receptes.
Vajadzības gadījumā tiek atvērta attiecīgā grāmata un izgatavota vēlamās receptes kopija.
Šī kopija ir mRNS.
Tas kontrolē olbaltumvielu ražošanu un pēc tam tiek likvidēts.
RNS vakcīnas ir līdzīgas šādām īslaicīgām hromosomu recepšu kopijām, taču atšķirībā no tām tās izraisa tādu
olbaltumvielu ražošanu, kas nepieder mūsu organismam.
Tā vietā tie veicina svešu antigēnu veidošanos, piemēram, SARS-CoV-2 smailes proteīna veidošanos.
Ar katru šādas vakcīnas injekciju tiek ievadīts vairāk nekā viens miljards kopiju (mRNS molekulu).
Vakcīnas mRNS masveida ražošanai ir nepieciešama DNS receptes masveida pieejamība.
Kā to var panākt?
Šīs problēmas risināšanas metode ir gēnu inženierijas stūrakmens.
Miljardiem un triljoniem DNS recepšu kopiju nāk no baktērijām.
Receptes ir ietvertas sīkās baktēriju hromosomās, tā sauktajās plazmīdēs.
Baktēriju šūnas var dalīties ik pēc 20 minūtēm, tātad šūnu skaits katru stundu palielinās astoņas reizes.
Šādā veidā no šķidras kultūras dažu dienu laikā var iegūt neskaitāmas baktērijas, un katra atsevišķa
baktēriju šūna satur daudzas attiecīgās plazmīdas kopijas.
Ar plazmīdām ir viegli manipulēt.
Var ievietot svešas receptes, t. i., gēnus, kas kodē, piemēram, vīrusu olbaltumvielas.
Pēc baktēriju pavairošanas plazmīdas tiek ievāktas un pēc tam izmantotas kā šablons mRNS kopiju ražošanai.
RNS molekulas galu galā tiek iepakotas sīkās tauku lodītēs, tā sauktajās lipīdu nanodaļiņās (LNP).
Galvenās LNP sastāvdaļas tiek ražotas sintētiski, un ir zināms, ka tās pašas ir toksiskas.
Turklāt īpašie lipīdu savienojumi, ko izmantoja Pfizer/BioNTech un Moderna, nebūtu pat testēti ar cilvēkiem, pirms abu
ražotāju mRNS vakcīnas saņēma ārkārtas lietošanas atļauju.
Tas ir nenoliedzams un pilnīgi nevajadzīgs risks veselībai.
<RNS LNP iepakojums pasargā to no iznīcināšanas, lai ar asinsrites starpniecību tā varētu sasniegt visus ķermeņa orgānus.
Tur LNP darbojas kā Trojas zirgi.
Šūnas tos uzņem un atbrīvojas mRNS.
Pēc tam tiek saražots smailes proteīns.
Tas iedarbina imūnsistēmas reakciju, tostarp specifisku antivielu veidošanos, lai pasargātu mūs no turpmākām infekcijām.
Tomēr imūnsistēma atpazīst un iznīcina organisma šūnas, kas ražo svešas olbaltumvielas.
Tas notiek dabiski, kad mūsu šūnas ir inficētas ar vīrusiem.
Šī spēja atpazīt svešas olbaltumvielas kā tādas ir jau dzimšanas brīdī.
Tas mūs aizsargā visu mūžu, jo efektīvi iznīcina ar vīrusiem inficētās šūnas.
To nevar apspiest.
Tātad, ja šūnā tiek ievadīta mRNS, kas kodē svešu olbaltumvielu, imūnsistēma uzbrūk šai šūnai.
Šo elementāro faktu ilustrē transplantētu orgānu noraidīšana.
Ja saņemat manu nieri, atmetiet to.
Viņi saņem manu otro nieri, un seko otrais atteikums, tikai šoreiz ātrāks un dusmīgāks.
Tie paši principi ir pamatā arvien pieaugošajai atkārtotu vakcīnu injekciju kaitīgajai ietekmei.
LNP iepakoto RNS kopiju skaits, kas tiek ievadītas ar katru injekciju, ir milzīgs.
Mūsu imūnsistēma uzbrūk neskaitāmām šūnām visā organismā.
Šis uzbrukums var apstāties tikai tad, kad svešā proteīna ražošana ir beigusies.
Bet cik ilgi tas prasīs?
Tikai dažas dienas, kā vakcīnu ražotāji un regulatīvās iestādes vairākkārt ir apliecinājušas?
Pēdējo divu gadu laikā ir veikti satraucoši novērojumi, kas ir pretrunā ar šo apgalvojumu.
Nedēļas un pat mēnešus pēc injekcijām daudzos orgānos tika konstatēts smailes proteīns un iekaisums , kas
bija saistīts ar smagām un bieži vien letālām slimībām.
Bet kā varētu izskaidrot šo negaidīto ilgstošo mRNS kodēta proteīna ražošanu?
Makernana un kolēģu atklājums, ko viņi publicēja pirms gada, sniedza gan ticamu, gan biedējošu atbildi.
Mēs jau runājām par to, ka vakcīnas ražošanas laikā mRNS tiek veidota no plazmīdu DNS šablona.
Pirms mRNS tiek iesaiņota LNP, šī DNS vispirms ir jānoņem.
Pretējā gadījumā plazmīdas DNS varētu tikt iesprostota kopā ar RNS lipīdu lodītēs.
Tagad Makernans atklāja, ka šis izšķirošais posms - plazmīdas DNS noņemšana - nav veikts rūpīgi.
Daudzās Pfizer un Moderna vakcīnu partijās tika konstatēts pārāk liels daudzums plazmīdu DNS.
Kevina Makernana atklājumus kolektīvā mainstreama publika noniecināja.
Regulatīvās iestādes paziņoja, ka ražotāji bija informējuši tās par DNS klātbūtni, bet tas nebija šķērslis,
lai atļautu produktu, jo paziņotais līmenis bija zemāks par PVO noteiktajām robežvērtībām.
Bet no kurienes rodas šie ierobežojumi?
Eiropas Zāļu aģentūra (EMA) bija noteikusi 10 nanogramu DNS limitu vakcīnas devai.
Viņa atsaucās uz PVO 1998. gada ziņojumu.
Šajā tehniskajā ziņojumā teikts: Pamatojoties uz pašreizējām zināšanām, šobrīd par pieņemamu var uzskatīt DNS
no nepārtrauktām šūnu līnijām līdz 10ng uz attīrītu devu.
Jaunā augšējā robeža neattiecas uz produktiem, kas iegūti no mikrobu šūnām, diploīdu
šūnu līnijām vai primārajām šūnu kultūrām.
Mēs redzam, ka PVO ziņojumā tiek izšķirti divi DNS veidi.
Viens no tiem tiek uzskatīts par bīstamāku nekā otrs, un tāpēc tā daudzums ir ierobežots līdz norādītajai vērtībai.
Bet kurai no šīm divām kategorijām pieder mRNS vakcīnās esošā plazmīdu DNS - vairāk vai mazāk bīstamai?
Tas īsti nepieder nevienai no tām, jo PVO vadlīnijās netieši tiek pieņemts, ka zāļu vai vakcīnu sastāvā esošā DNS
nav nekas vairāk kā tikai kaila DNS, kuras uzsūkšanās mūsu ķermeņa šūnās būs ļoti neefektīva.
Turpretī vakcīnās esošajai piesārņojošajai DNS, tāpat kā mRNS, būs LNP iepakojums.
Šāds iepakojums nodrošina daudz efektīvāku DNS iekļūšanu mūsu ķermeņa šūnās .
Tāpēc, izmantojot jaunus, rūpīgi plānotus eksperimentus, būtu bijis nepieciešams noteikt drošu robežvērtību LNP iepakotai DNS.
Taču pieņemsim, ka EMA noteiktā robeža ir pieņemama.
Kur tas mūs ved?
Iepriekš citētajā ziņojumā EMA apgalvo, ka visi vakcīnu paraugi, kas saņemti no Pfizer/BioNTech pirms atļaujas izsniegšanas,
atbilda EMA noteiktajam atlikušās DNS daudzuma ierobežojumam.
Tomēr EMA acīmredzami nav nodrošinājusi nepārtrauktu kvalitātes kontroli pēc atļaujas piešķiršanas, un tas pats
attiecas arī uz visām citām regulatīvajām iestādēm visā pasaulē.
To var secināt no Kevina Makernana (Kevin McKernan) konstatējumiem, saskaņā ar kuriem DNS saturs visās pārbaudītajās
vakcīnu partijās pārsniedz PVO un EMA noteiktos ierobežojumus.
Tā mēs nonākam pie neticamas, šokējošas atziņas, ka šīs postošās vakcīnas tika ražotas bez jebkādas kontroles un ka
simtiem miljonu cilvēku tika injicētas ar vakcīnu partijām, kas rupji pārkāpa apstiprinājuma noteikumus.
Tagad ir aizliegts injicēt zāles, kas neatbilst tirdzniecības atļaujā noteiktajām specifikācijām.
Tāpēc šo vakcīnu turpmāka injicēšana nav nekas cits kā noziedzīgs nodarījums.
Mūsu valdības savā drūmajā neziņā ir nonākušas tik tālu, ka ir darījušas un turpina darīt to ar saviem pilsoņiem.
Jāņem vērā, ka attiecīgās Rietumvalstu iestādes aktīvi atteicās skaidrot, vai Makernana komandai varētu būt taisnība.
Tā vietā viņi kora balsī kliedz: DNS nemaz neatradīs ceļu šūnās.
Un, ja tas notiek, tas tiek ātri demontēts un iznīcināts.
Turklāt šūnas kodolu no citosola nošķir necaurlaidīga membrāna, tāpēc sveša DNS nekad
nevarētu iekļūt kodolā, lai tur pildītu savu funkciju.
Vienīgā labā lieta šajā šausminošajā stāstā ir tā, ka atbildīgās iestādes tagad ir nodevušas pašas sevi.
Viņi ir atspiedušies mugurām pret sienu, un tas ir redzams ikvienam.
Valsts iestādes acīmredzami ir vienojušās ar šī briesmīgā nozieguma izdarītājiem.
McKernana atklājumiem ir jārada trauksme ikvienam, kam ir kaut mazākas zināšanas bioloģijā.
Ir skaidrs, ka LNP iepakota plazmīdu DNS iekļūs mūsu šūnās ar augstu efektivitāti.
Kodola membrāna nespēj nepārtraukti aizsargāt hromosomas; tā izšķīst katras šūnas dalīšanās laikā, un tad svešā
DNS tiek absorbēta meitas šūnu jaunizveidotajos kodolos.
Un šī uzņemšana pati par sevi ir pietiekama, lai izraisītu ilgstošu kodēto olbaltumvielu ražošanu - lai to
panāktu, nav nepieciešama integrācija mūsu hromosomu DNS .
Ja, no otras puses, šāda integrācija notiek, tad tas slēpj papildu briesmas.
McKernana atklājumus kopš tā laika ir apstiprinājušas arī citas laboratorijas ASV un Kanādā.
Tagad mēs ziņojam par turpmākajiem eksperimentiem, ko pieredzējušu vācu pētnieku grupa veica ar BioNTech vakcīnas partijām.
Pirmais rezultāts: tāpat kā iepriekš, visās sešās analizētajās partijās tika konstatēts liels daudzums baktēriju DNS.
Visi ģenētiskie elementi, kurus McKernan iepriekš atrada plazmīdā, tika identificēti arī šeit.
Tas attiecas arī uz tā saukto SV40 promotoru - ļoti īpašu elementu, kura pastāvēšana tika
slēpta no sabiedrības un arī no uzraudzības iestādēm.
Ļoti interesants ir jautājums, kāpēc Pfizer un BioNTech savā plazmīdā ir iestrādājuši SV40 promotoru.
Šis elements nav nepieciešams smailes mRNS ražošanai, un tas vēl nav iekļauts plazmīdā, ko Moderna izmanto vakcīnas ražošanai.
Tomēr SV40 promotoram piemīt fascinējoša spēja sevi un pievienotās DNS sekvences pārnest caur neskartu
kodola membrānu pat šūnās, kas nav dalīšanās procesā.
Mēs atstājam jums pašiem padomāt, ko tas nozīmē.
Nākamais jautājums ir: vai plazmīdu DNS var tikt uzņemta cilvēka šūnās un ilgstoši tur saglabāties?
Atbilde ir: jā!
Pētnieku grupa atklāja, ka DNS uzsūkšanās notiek ātri un ka tā šūnās saglabājas vairākas dienas pēc
tam un ir konstatējama pat pēc šūnu dalīšanās cikla.
Tāpēc apgalvojums, ka norīta DNS ātri tiek iznīcināta, ir pilnīgi nepatiess - tā ir bīstama medicīniska dezinformācija.
Šobrīd ir daudz precedentu, kas liecina par to, ka dzīvības grāmatā, šūnu un eksperimentālo
dzīvnieku hromosomās var ievietot svešu DNS.
Iespējamās sekas ir daudzveidīgas un neparedzamas.
Smalki noregulēta mehānisma, kas kontrolē šūnu dalīšanos un attīstību, darbības traucējumi var izraisīt vēzi.
Gēnu, kas darbojas kā imūnsistēmas daļa, izmaiņas var izraisīt tās disfunkciju.
Smadzeņu šūnu gēnu darbības traucējumi var izraisīt visas iespējamās neiroloģiskās slimības.
Ja svešzemju DNS iekļaujas spermatozoīdu vai apaugļoto olšūnu hromosomās, iegūtās izmainītās īpašības būs pārmantojamas.
Tas noved pie mūsu pēdējā jautājuma:
Vai mums būtu jābaidās, ka vakcīnu baktēriju DNS varētu tikt iestrādāta arī cilvēka hromosomās?
Lai noskaidrotu šo jautājumu, vācu komanda nosūtīja savas ar vakcīnu apstrādātās šūnu kultūras
Kevinam ar lūgumu veikt pilnīgu šūnu DNS sekvenēšanu.
Rezultātus var aplūkot Kevina vietnē .
Atbilde atkal ir: jā!
Baktēriju DNS noteikšana šādu šūnu hromosomās pašlaik ir gandrīz pabeigta.
Ja tas notiek izolētās šūnās, vai ir kāds acīmredzams iemesls, kāpēc tas nevarētu notikt arī organismā?
Šoreiz un tikai šoreiz mūsu atbilde ir nē.
Šodien, šeit un tagad, mēs saskaramies ar atziņu, ka valdības visā pasaulē ir uzsākušas sātanisku programmu,
kas sakropļojusi, nogalinājusi un ģenētiski modificējusi miljoniem nelaimīgu cilvēku visā pasaulē.
Šī programma tiks paplašināta; PVO ir iecerējusi parastās vakcīnas humānajā un
veterinārajā medicīnā kopumā aizstāt ar mRNS injekcijām.
PVO norāda, ka COVID vakcīnas ir tik pārliecinoši pierādījušas savu drošību, ka turpmākās mRNS vakcīnas pret citiem
patogēniem vairs nav nepieciešams padziļināti pārbaudīt.
Taču nekas nevar būt tālāk no patiesības kā šī drūmā deklarācija par medicīnas zinātnes bankrotu.
Dārgie līdzpilsoņi, savu un savu tuvinieku dēļ nekad neaizmirstiet vienu lietu:
Svešzemju antigēna izpausme mūsu ķermeņa šūnā vienmēr izraisa imūnsistēmas uzbrukumu šai šūnai.
Tā kā katra jaunā mRNS vakcīna tagad kodē savu svešzemju antigēnu, katra no tām arī radīs kaitējumu, tāpat kā mēs to
redzējām ar ģenētiski modificētajām vakcīnām pret COVID-19.
Un, tāpat kā iepriekš, ar katru atsvaidzināšanas reizi šie bojājumi pasliktināsies.
Ļoti iespējams, ka arī mRNS vakcīnu piesārņojums būs likums, jo nav rentablas metodes, lai droši atdalītu
masveidā ražotu mRNS no plazmīdām, un, šķiet, neviens nekontrolē atbilstību ražošanas standartiem.
PVO programma apdraud cilvēci.
Tas apdraud JŪS un jūsu tuviniekus.
Pasaules cilvēki, apvienojieties un glābiet mūs no šī noziedzīgā neprāta!
Apstādināsim mRNA vakcīnas - apturēsim PVO!
Sveiki, mani sauc Lara, un es šodien jums pastāstīšu savu stāstu.
Mani sauc Lara.
Mani sauc Lara, un pirms mēneša man apritēja divdesmit.
Mani sauc Lara, man ir divdesmit gadi, un divas nedēļas pirms 18. dzimšanas dienas es pēkšņi vairs nevarēju staigāt.
Trīs dienas pēc trešās vakcinācijas pret koronavīrusu 2022. gada 17. janvārī es zaudēju samaņu, un, kad atnācu pie
samaņas, biju pilnīgi apjucis, un kājas mani vairs nevarēja noturēt. Es vienkārši vairs nevarēju staigāt.
Es šo datumu neaizmirsīšu steigā.
Pēc stundas arī man bija apgrūtināta elpošana, un mani nogādāja bērnu slimnīcā.
Jā.
Turpmākajā laikā mans stāvoklis daudz nemainījās.
Pat rokas nevarēja pareizi satvert priekšmetus.
Dienas pavadīju gultā.
Es nevarēju lasīt, jo pie trešā vārda teikumā es jau biju aizmirsis pirmos divus vārdus...
Mūzika un videoklipi man ir radījuši kompāniju.
Tam tika pievienota arī nesaturēšana, es pat nezināju šo vārdu.
Četrus mēnešus gulēju gultā.
Man tikko bija apritējuši astoņpadsmit.
Man tas būtu bijis laiks, kad doties ārā, tikties ar draugiem, būt brīvam.
Bet es biju piesiets pie gultas.
Draugi cits pēc cita atvadījās.
No vienas puses, man tas ir ļoti sāpīgi, bet, no otras puses, ko jūs varat darīt ar cilvēku, kurš vienkārši guļ mājās?
Nevar izskaidrot visu Krusta ceļa staciju, kas sekoja.
Tas pārsniegtu šo laika posmu.
Es to izklāstīšu atslēgvārdos.
Akupunktūra nostādīja mani uz kājām.
Es palieku skolā.
Man izdevās divi īsi ceļojumi - uz Parīzi un Romu. Urā!
Bet 2022. gada septembrī... Iestājas svina nogurums.
Sākas recidīvi.
Nevar iet vēlreiz.
Es mēģinu atkārtot klasi Tas nedarbojas.
Skolas tipa maiņa, labi.
Abiturientu skolas vairs nav.
Taču pārmaiņas ir labas.
Es saņemu kruķus, lai pat sliktās dienās varētu iet uz skolu.
Sākas atkārtotu tā saukto recidīvu laiks.
Kruķi man vairs nepalīdz, jo esmu pārāk noguris.
Man ir jāpieņem tas, ko es nekad neesmu vēlējies - ratiņkrēsls.
Bet es varu iet uz skolu.
Tad es dzīvoju tādā kā recidīva ritmā.
Tagad esmu iemācījusies sadzīvot ar šiem recidīviem.
Kopš tās dienas 2022. gada janvārī mana dzīve ir kļuvusi līdzīga amerikāņu kalniņiem:
Recidīvs, pārtraukums, pusrecidīvs, pārtraukums, smags recidīvs, pārtraukums.
Tas nav viegli. Bet es to varu izdarīt. Es gribu to izdarīt.
Man ir daudz sapņu.
Šo divu gadu laikā esmu bijis īpaši aizņemts ar kaut ko, kas var šķist mazsvarīgi.
Es nezināju, kas man bija.
Neviens to nezināja.
Atceros dienu, kad mana mamma internetā uzzināja, ka manai beznosaukuma slimībai tomēr ir
nosaukums: post-vac sindroms, post-vac sindroms.
Tagad es varu par to pasmieties. Jo tas patiesībā nav slimības nosaukums.
Bet es biju laimīgs.
Tagad es zinu, kāpēc man tas bija tik svarīgi.
Tāpēc, ka kāds pēkšņi mani bija ieraudzījis. Un manam stāvoklim bija vārds.
Tāpēc, ka es dalījos ar savu slimību ar citiem.
Es vairs nebiju viens.
Un tas atbrīvoja.
Pēc daudziem izmeklējumiem, kad man vienmēr teica, ka viss ir normāli, man beidzot ir divas
diagnozes: sīko šķiedru neiropātija un noguruma sindroms.
Šajā garajā ceļojumā man ir bijusi ne tikai slikta medicīniskā pieredze.
Daži ārsti bija izšķiroši.
Viņi man ir ļoti palīdzējuši, un es viņiem no sirds pateicos.
Es joprojām esmu uz amerikāņu kalniņiem.
Tas vēl nav beidzies.
Taču tagad tā ir kļuvusi līdzenāka.
Es ceru, ka tas tā arī paliks.
Un es ceru, ka kādreiz man izdosies pilnībā nokāpt no šiem amerikāņu kalniņiem.
Būtu jauki stāvēt uz zemes ar savām funkcionālajām kājām.
Turpiniet pētīt!
Mums visiem ir vajadzīga perspektīva. Un man vajag tevi. Paldies.
MWGFD asociācija ir veikusi vēl vairākas iespaidīgas un aizkustinošas intervijas ar mRNA
vakcinācijas upuriem sērijā Vakcinēti, bojāti, noliegti.
Tās atradīsiet norādītajā saitē.
Ņemot vērā to, ka mRNS tehnoloģija tiks ieviesta arī citām vakcinācijām - precīzāk, gēnu terapijām -, ir vēl jo svarīgāk
publiskot šos dramatiskos ziņojumus par vakcīnu bojājumiem.
Lūdzu, nekautrējieties nodot šīs intervijas tālāk.
Jūs varat arī palīdzēt vizualizēt mRNA vakcinācijas radīto bojājumu apmērus, ievadot vakcinācijas
radītos bojājumus no jūsu vides vietnē vetopedia.org.