La trei zile după cel de-al treilea vaccin coronavirus, pe 17 ianuarie 2022, am leșinat și când mi-am revenit,
eram complet confuză și picioarele nu mă mai puteau ține în picioare. Pur și simplu nu mai puteam să merg.
S-a constatat că persoanele vaccinate aveau proteine în vârf și inflamații în multe organe la săptămâni și chiar luni după
injecții, ceea ce a fost asociat cu boli grave și adesea fatale.
Dar cum ar putea fi explicată această producție susținută și neașteptată a unei proteine codificate de ARNm?.
Kla.TV a publicat scrisoarea incendiară a Prof. Dr. Sucharit Bhakdi despre pericolele nesfârșite ale
vaccinurilor cu ARN în mai multe limbi la sfârșitul anului 2023.
La sfârșitul lunii martie 2024, Prof. Dr. Sucharit Bhakdi, Prof. Karina Reiss și Dr. Michael Palmer au publicat
un articol în care noile descoperiri confirmă toate avertismentele făcute la vremea respectivă.
Acestea explică într-un mod precis din punct de vedere științific, dar ușor de înțeles pentru profani, de ce așa-numitele
vaccinuri cu ARNm sunt frauduloase și extrem de periculoase.
Acest articol bine fundamentat este foarte potrivit pentru a fi transmis tuturor celor care
nu au abordat încă acest subiect în profunzime.
Acesta poate fi tipărit în format PDF din acest program.
Mai jos este răspunsul profesorului Bhakdi la acest articol.
Un raport ulterior realizat de Lara arată efectele dramatice pe care conexiunile descrise de
profesorul Bhakdi le pot avea pentru cei deja afectați.
Ea este una dintre nenumăratele persoane afectate de vaccinarea împotriva coronavirusului și își spune
povestea de suferință la simpozionul de presă al MWGFD Vaccinat, afectat, refuzat... și acum?. Prof.
Dragii mei. Dragă familie umană, am ceva foarte, foarte important să vă spun.
Este vorba despre cea mai recentă descoperire a ADN-ului în vaccinuri.
De ce vaccinurile RNA sunt frauduloase și extrem de periculoase este subiectul de acum.
Cromozomii sunt cărțile vieții care conțin rețete codificate de ADN pentru producerea de molecule de proteine.
Dacă este necesar, se deschide cartea respectivă și se face o copie a rețetei dorite.
Această copie este ARNm.
Acesta controlează producția de proteine și este apoi eliminat.
Vaccinurile cu ARN sunt similare unor astfel de copii de scurtă durată ale rețetelor cromozomiale; dar, spre
deosebire de acestea, ele determină producerea de proteine care nu aparțin organismului nostru.
În schimb, acestea induc formarea de antigene străine, cum ar fi proteina spike a SARS-CoV-2.
Mai mult de un miliard de copii (molecule de ARNm) sunt administrate la fiecare injecție a unui astfel de vaccin.
Producerea în masă a ARNm de vaccin necesită disponibilitatea în masă a rețetei ADN.
Cum se poate realiza acest lucru?
Metoda de rezolvare a acestei probleme este o piatră de temelie a ingineriei genetice.
Miliardele și trilioanele de copii ale rețetelor de ADN provin din bacterii.
Rețetele sunt conținute în mici cromozomi bacterieni, așa numiții plasmide.
Celulele bacteriene se pot diviza la fiecare 20 de minute - astfel încât numărul de celule crește de opt ori la fiecare oră.
În acest fel, se pot recolta nenumărate bacterii dintr-o cultură lichidă în doar câteva zile, iar fiecare celulă bacteriană
individuală va conține mai multe copii ale plasmidului în cauză.
Plasmidele sunt ușor de manipulat.
Pot fi inserate rețete străine, adică gene care codifică proteine virale, de exemplu.
După multiplicarea bacteriană, plasmidele sunt recoltate și apoi folosite ca șablon pentru producerea de copii de ARNm.
Moleculele de ARN sunt în cele din urmă împachetate în mici globule de grăsime, așa-numitele nanoparticule lipidice (LNP).
Principalele componente ale PNL sunt produse pe cale sintetică și sunt cunoscute ca fiind toxice.
În plus, compușii lipidici specifici utilizați de Pfizer/BioNTech și Moderna nici măcar nu ar fi fost testați pe oameni
înainte ca vaccinurile cu ARNm de la ambii producători să primească autorizația de utilizare de urgență.
Acest lucru reprezintă un risc incontestabil și complet inutil pentru sănătate.
Ambalajul LNP al ARN-ului îl protejează de distrugere, astfel încât acesta poate ajunge în
toate organele corpului prin fluxul sanguin.
Acolo, PNL acționează ca niște cai troieni.
Acestea sunt preluate de celule și ARNm este eliberat.
Aceasta este urmată de producerea proteinei spike.
Aceasta declanșează răspunsul imunitar, inclusiv formarea de anticorpi specifici pentru a ne proteja de infecții viitoare.
Cu toate acestea, sistemul imunitar recunoaște și distruge celulele corpului care produc proteine străine.
Acest lucru apare în mod natural atunci când celulele noastre sunt infectate cu viruși.
Această capacitate de a recunoaște proteinele străine ca atare este deja prezentă la naștere.
Ne protejează pe tot parcursul vieții, deoarece elimină eficient celulele infectate de virusuri.
Nu poate fi suprimată.
Astfel, dacă ARNm care codifică o proteină străină este introdus într-o celulă, aceasta este atacată de sistemul imunitar.
Respingerea organelor transplantate ilustrează acest fapt elementar.
Dacă primiți rinichiul meu, respingeți-l.
Mi-au primit al doilea rinichi și urmează a doua respingere, dar de data aceasta mai rapidă și mai furioasă.
Aceleași principii stau la baza efectului nociv din ce în ce mai mare al injecțiilor repetate de vaccinuri.
Numărul de copii de ARN ambalate în LNP care sunt administrate la fiecare injecție este uriaș.
Miriade de celule din tot corpul sunt atacate de sistemul nostru imunitar.
Acest atac se poate opri doar atunci când producția de proteină străină a luat sfârșit.
Dar cât timp va dura acest lucru?
Doar câteva zile, așa cum ne-au asigurat în repetate rânduri producătorii de vaccinuri și autoritățile de reglementare?
În ultimii doi ani, au fost făcute observații alarmante care nu sunt în concordanță cu această afirmație.
Săptămâni și chiar luni după injecții, în multe organe au fost detectate proteine spike și inflamații ,
care au fost asociate cu boli grave și adesea fatale.
Dar cum poate fi explicată această producție susținută și neașteptată a unei proteine codificate de ARNm?
Descoperirea lui McKernan și a colegilor, pe care au publicat-o în urmă cu un an, a oferit un
răspuns care este atât plauzibil, cât și înfricoșător.
Am discutat deja despre faptul că ARNm este format din șabloane de ADN plasmidic în timpul producerii vaccinului.
Înainte ca ARNm să fie împachetat în LNP, acest ADN trebuie mai întâi eliminat.
În caz contrar, ADN-ul plasmidic ar putea fi prins împreună cu ARN-ul în perlele lipidice.
McKernan a descoperit acum că această etapă crucială de îndepărtare a ADN-ului plasmidic nu fusese efectuată cu atenție.
Cantități mult prea mari de ADN plasmidic au fost găsite în multe loturi de vaccin Pfizer și Moderna.
Constatările lui Kevin McKernan au fost minimalizate de către curentul colectiv.
Autoritățile de reglementare au declarat că producătorii le-au informat cu privire la prezența ADN-ului, dar că acest
lucru nu le-a împiedicat să autorizeze produsul, deoarece nivelurile raportate erau sub limitele stabilite de OMS.
Dar de unde provin aceste limite?
Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) stabilise o limită de 10 nanograme de ADN pe doză de vaccin.
Aceasta a făcut referire la un raport al OMS din 1998.
Acest raport tehnic precizează: Pe baza cunoștințelor actuale, ADN-ul din liniile celulare continue de până la 10ng
per doză purificată poate fi considerat acum acceptabil.
Noua limită superioară nu se aplică produselor derivate din celule microbiene, linii
celulare diploide sau culturi celulare primare.
Observăm că raportul OMS face distincție între două tipuri de ADN.
Unul este considerat mai periculos decât celălalt și, prin urmare, cantitatea sa este limitată la valoarea declarată.
Dar din care dintre cele două categorii face parte ADN-ul plasmidic conținut în vaccinurile cu ARNm
- cel mai periculos sau cel mai puțin periculos?
Nu prea are ce căuta în niciuna dintre ele, deoarece ghidul OMS presupune implicit că orice ADN conținut într-un medicament
sau vaccin nu este nimic mai mult decât atât: ADN gol, a cărui absorbție în celulele corpului nostru va fi foarte ineficientă.
În schimb, ADN-ul contaminant din vaccinuri va avea un ambalaj LNP, la fel ca ARNm.
Acest ambalaj asigură o absorbție mult mai eficientă a ADN-ului în celulele corpului nostru .
Prin urmare, ar fi fost necesar să se determine o valoare limită sigură pentru ADN-ul împachetat în LNP,
folosind experimente noi, planificate cu atenție.
Dar să presupunem că limita stabilită de EMA este acceptabilă.
Unde ne conduce acest lucru?
În raportul său citat anterior , EMA susține că toate probele de vaccin primite de la Pfizer/BioNTech înainte de autorizare
au respectat limita EMA pentru cantitatea de ADN rezidual.
Cu toate acestea, este evident că EMA nu a asigurat un control continuu al calității după autorizare; același
lucru este valabil și pentru toate celelalte autorități de reglementare din întreaga lume.
Această concluzie se poate desprinde din constatările lui Kevin McKernan, potrivit cărora conținutul de ADN din toate loturile
de vaccin testate depășește limitele impuse de OMS și EMA.
Astfel, ajungem la incredibila și șocanta constatare că aceste vaccinuri dezastruoase au fost fabricate fără niciun control
și că sute de milioane de oameni au fost injectați cu loturi de vaccinuri care încălcau în mod flagrant termenii de aprobare.
În prezent, este interzisă injectarea unui medicament care nu respectă specificațiile
stabilite în autorizația de introducere pe piață.
Continuarea injectării acestor vaccinuri nu este, prin urmare, nimic mai puțin decât un act criminal.
Guvernele noastre, în ignoranța lor sumbră, au ajuns atât de departe încât au făcut și
continuă să facă acest lucru propriilor cetățeni.
Rețineți că autoritățile relevante din țările occidentale au refuzat în mod activ să clarifice
dacă echipa lui McKernan ar putea avea dreptate.
În schimb, ei strigă în cor: ADN-ul nu va ajunge în celule.
Iar dacă o face, este rapid dezmembrată și distrusă.
În plus, nucleul celular este separat de citosol printr-o membrană impenetrabilă, astfel încât ADN-ul străin nu ar putea
niciodată să pătrundă în nucleu pentru a-și îndeplini funcția.
Singurul lucru bun din această poveste înfiorătoare este că autoritățile responsabile s-au trădat pe ele însele.
Sunt cu spatele la zid, iar acest lucru este vizibil pentru toată lumea.
Este evident că instituțiile statului sunt în complicitate cu autorii acestei crime monstruoase.
Descoperirile lui McKernan trebuie să tragă un semnal de alarmă pentru oricine are chiar și cele mai mici cunoștințe de biologie.
Este clar că ADN-ul plasmidic ambalat în LNP va intra în celulele noastre cu o eficiență ridicată.
Membrana nucleară nu poate proteja continuu cromozomii; ea se dizolvă la fiecare diviziune celulară, iar ADN-ul străin
este apoi absorbit în nucleele nou formate ale celulelor fiice.
Iar această absorbție este suficientă în sine pentru a determina o producție de lungă durată a proteinelor codificate - integrarea
în ADN-ul cromozomilor noștri nu este necesară pentru aceasta .
Dacă, pe de altă parte, o astfel de integrare are loc, atunci aceasta ascunde pericole suplimentare.
Descoperirile lui McKernan au fost confirmate ulterior de alte laboratoare din SUA și Canada.
În continuare, prezentăm un raport privind alte experimente efectuate de o echipă de cercetători
germani experimentați pe loturi de vaccin BioNTech.
Primul rezultat: Ca și înainte, au fost detectate cantități mari de ADN bacterian în toate cele șase loturi analizate.
Toate elementele genetice găsite anterior pe plasmidă de către McKernan au fost identificate din nou aici.
Acest lucru este valabil și pentru așa-numitul promotor SV40, un element foarte special a cărui existență a fost ascunsă
publicului și, de asemenea, autorităților de supraveghere.
De ce Pfizer și BioNTech au încorporat promotorul SV40 în plasmidă este o întrebare extrem de interesantă.
Acest element nu este necesar pentru producerea ARNm de spike și nu este încă prezent pe plasmidul
utilizat de Moderna pentru producerea vaccinului.
Cu toate acestea, promotorul SV40 are capacitatea fascinantă de a se strecura pe sine și secvențele de ADN
atașate printr-o membrană nucleară intactă, chiar și în celulele care nu sunt în curs de divizare.
Vă lăsăm pe dumneavoastră să vă gândiți ce înseamnă acest lucru.
Următoarea întrebare este: Poate ADN-ul plasmidic să fie preluat în celulele umane și să
rămână acolo pentru o perioadă lungă de timp?
Răspunsul este: Da!
Echipa de cercetători a constatat că absorbția ADN-ului este rapidă și că acesta rămâne în celule timp de
mai multe zile după aceea, fiind încă detectabil chiar și după un ciclu de diviziune celulară.
Afirmația conform căreia ADN-ul ingerat este distrus rapid este, prin urmare, complet
falsă - este o dezinformare medicală periculoasă.
În prezent, există numeroase precedente care demonstrează că ADN străin poate fi introdus în cartea vieții,
în cromozomii celulelor și animalelor de laborator.
Consecințele posibile sunt multiple și imprevizibile.
O perturbare a mecanismului fin reglat care controlează diviziunea și dezvoltarea celulelor poate duce la apariția cancerului.
Alterarea genelor care funcționează ca parte a sistemului imunitar poate duce la disfuncții ale acestuia.
Perturbarea genelor din celulele creierului poate provoca orice boală neurologică imaginabilă.
În cazul în care ADN-ul străin se inserează în cromozomii spermatozoizilor sau în ovulele fertilizate,
caracteristicile modificate rezultate vor fi moștenite.
Acest lucru duce la ultima noastră întrebare:
Ar trebui să ne temem că ADN-ul bacterian din vaccinuri ar putea fi, de asemenea, încorporat în cromozomii umani?
Pentru a clarifica această întrebare, echipa germană a trimis culturile de celule tratate cu vaccin la Kevin,
solicitând secvențierea completă a ADN-ului celulelor.
Rezultatele pot fi vizualizate pe Kevin's Substack .
Răspunsul este din nou: Da!
În prezent, detectarea ADN-ului bacterian în cromozomii unor astfel de celule este aproape completă.
Dacă acest lucru se întâmplă în celule izolate, există vreun motiv evident pentru care
acest lucru nu s-ar întâmpla și în organism?
De data aceasta, și numai de data aceasta, răspunsul nostru este nu.
Astăzi, aici și acum, ne confruntăm cu conștientizarea faptului că guvernele din întreaga lume s-au angajat într-un
program satanic care a mutilat, a ucis și a modificat genetic milioane de oameni nefericiți din întreaga lume.
Și acest program urmează să fie extins; OMS intenționează să înlocuiască în general vaccinurile convenționale
în medicina umană și veterinară cu injecții de ARNm.
OMS ne spune că vaccinurile COVID și-au dovedit siguranța în mod atât de impresionant încât nu mai este
necesară testarea aprofundată a viitoarelor vaccinuri cu ARNm împotriva altor agenți patogeni.
Dar nimic nu ar putea fi mai departe de adevăr decât această declarație sumbră a falimentului științei medicale.
Dragi concetățeni, pentru binele vostru și al celor dragi vouă - nu uitați niciodată acest lucru:
Exprimarea unui antigen străin într-o celulă din corpul nostru va duce întotdeauna la un atac
al sistemului imunitar asupra acestei celule.
Deoarece fiecare nou vaccin cu ARNm codifică acum propriul antigen străin, fiecare dintre ele va provoca,
de asemenea, daune, așa cum am văzut în cazul vaccinurilor modificate genetic împotriva COVID-19.
Și, ca și până acum, aceste daune se vor agrava cu fiecare reîmprospătare.
Este foarte probabil ca și contaminarea vaccinurilor cu ARNm să fie regula, deoarece nu există nicio metodă rentabilă pentru a
separa în mod fiabil ARNm produs în masă de plasmide - și oricum nimeni nu pare să
monitorizeze respectarea standardelor de fabricație.
Programul OMS amenință umanitatea.
Te amenință pe TINE și pe cei dragi ție.
Oameni ai lumii, uniți-vă și salvați-ne de această nebunie criminală!
Să oprim vaccinurile cu ARNm - să oprim OMS!
Bună ziua, mă numesc Lara și am să vă spun povestea mea astăzi.
Numele meu este Lara.
Mă numesc Lara și am împlinit 20 de ani acum o lună.
Mă numesc Lara, am 20 de ani și, cu 2 săptămâni înainte de a împlini 18 ani, brusc nu am mai putut merge.
La trei zile după cel de-al treilea vaccin coronavirus, pe 17 ianuarie 2022, am leșinat și când mi-am revenit eram
complet confuză, iar picioarele nu mă mai puteau ține pe picioare. Pur și simplu nu mai puteam să merg.
Nu voi uita această dată în grabă.
După o oră, am avut și eu dificultăți de respirație și am fost dus la spitalul de copii.
Da.
Starea mea nu s-a schimbat prea mult în perioada care a urmat.
Nici măcar mâinile nu puteau apuca obiectele în mod corespunzător.
Mi-am petrecut zilele în pat.
Nu am putut citi pentru că la al treilea cuvânt din propoziție uitasem deja primele două cuvinte...
Muzica și videoclipurile mi-au ținut companie.
La aceasta s-a adăugat incontinența, nici măcar nu cunoșteam acest cuvânt.
Am stat în pat timp de patru luni.
Tocmai împlinisem optsprezece ani.
Pentru mine, acela ar fi fost momentul să ies în oraș, să mă întâlnesc cu prietenii, să fiu liber.
Dar am fost legat de un pat.
Prietenii și-au luat rămas bun unul câte unul.
Pe de o parte, este o mare durere pentru mine, dar pe de altă parte, ce poți să faci cu cineva care stă întins acasă?
Nu pot explica întregul Drum al Crucii care a urmat.
Acesta ar depăși acest interval de timp.
Îl voi prezenta în cuvinte cheie.
Acupunctura m-a repus pe picioare.
Eu rămân la școală.
Am reușit două călătorii scurte, Paris și Roma. Ura!
Dar septembrie 2022 ... Se instalează o oboseală de plumb.
Încep să apară recidivele.
Nu mai pot merge din nou.
Încerc să repet cursul Nu funcționează.
Schimbarea tipului de școală, bine.
Gata cu școala Abitur.
Dar schimbarea este bună.
Am primit cârje pentru a putea merge la școală chiar și în zilele grele.
Începe perioada așa-numitelor recidive recurente.
Cârjele nu mă mai ajută pentru că am devenit prea obosit pentru ele.
Trebuie să accept ceea ce nu mi-am dorit niciodată: scaunul cu rotile.
Dar pot merge la școală.
Apoi am trăit într-un fel de ritm de recidivă.
Acum am învățat să trăiesc cu aceste recidive.
Din acea zi din ianuarie 2022, viața mea a devenit un adevărat rollercoaster:
Recidivă, pauză, jumătate de recidivă, pauză, recidivă severă, pauză.
Nu este ușor. Dar pot s-o fac. Vreau să reușesc.
Am multe vise.
În acești doi ani, am fost deosebit de preocupat de ceva care poate părea lipsit de importanță.
Nu știam ce aveam.
Nimeni nu știa.
Îmi amintesc ziua în care mama mea a aflat pe internet că boala mea fără nume avea totuși
un nume: sindrom post-vac, sindrom post-vac.
Acum pot să râd de asta. Pentru că, de fapt, acesta nu este un nume de boală.
Dar am fost fericit.
Acum știu de ce a fost atât de important pentru mine.
Pentru că cineva mă văzuse brusc. Iar starea mea avea un nume.
Pentru că am împărtășit boala mea cu alții.
Nu mai eram singur.
Și a fost eliberator.
După multe examinări, la care mi s-a spus mereu că totul este normal, în cele din urmă am primit două
diagnostice: neuropatie cu fibre mici și sindrom de oboseală.
În această lungă călătorie, nu am avut doar experiențe medicale proaste.
Câțiva medici au fost decisivi.
M-au ajutat foarte mult și le mulțumesc din suflet.
Sunt încă în rollercoaster.
Nu s-a terminat.
Dar acum a devenit mai plat.
Sper să rămână așa.
Și sper să pot coborî complet din acest rollercoaster la un moment dat.
Ar fi frumos să stau pe pământ cu picioarele mele funcționale.
Continuați să cercetați!
Cu toții avem nevoie de o perspectivă. Iar eu am nevoie de tine. Mulțumesc.
Asociația MWGFD a realizat alte interviuri impresionante și emoționante cu victimele
vaccinării cu ARNm în seria Vaccinat, afectat, negat.
Le veți găsi la link-ul indicat.
Având în vedere faptul că tehnologia ARNm va fi introdusă și pentru alte vaccinuri - sau, mai exact, pentru terapii
genice - este cu atât mai important să se facă publice aceste rapoarte dramatice privind daunele provocate de vaccinuri.
Vă rugăm să nu ezitați să transmiteți aceste interviuri.
De asemenea, puteți ajuta la vizualizarea amplorii daunelor cauzate de vaccinările cu ARNm introducând daunele provocate
de vaccinare din mediul dumneavoastră pe vetopedia.org.