"Три дана након пријема треће вакцине против КОВИД-19, 17. јануара 2022. године, онесвестила сам се, а када сам
дошла свести, била сам потпуно збуњена и ноге ме више нису држале. Једноставно нисам могла више да ходам."
"У вакцинисаних појединаца супротеин шиљака и упала су откривени у многим органима недељама, па чак и месецима након убода,
што је било повезано са тешким и често фаталним болестима."
Али како би се објаснила ова неочекивана континуирана производња протеина кодираног мРНК?
Крајем 2023. године, Kla.TV је објавио хитно писмо проф. др Сучарита Бхакдија о "никад
нестајућим опасностима РНК вакцина" на више језика.
Сада, крајем марта 2024. године, проф. др Сучарит Бхакди, проф. Карина Рајс и др Мајкл Палмер објавили су чланак у
којем нови налази потврђују сва упозорења дата у то време.
Они објашњавају на научно прецизан начин, али на начин разумљив лаицима, зашто су
такозване мРНК вакцине преварне и изузетно опасне.
Овај добро истражени чланак је идеалан за дељење са свима који још нису детаљно истражили ову тему.
Може се наћи као PDF фајл у оквиру овог програма за штампање.
Испод, проф. Бхакди вам гласно чита чланак.
Драматичан утицај који околности које је описао проф. Бхакди могу имати на оне који су већ
претрпели штету илустрован је у накнадном извештају Ларе.
Она је једна од безброј људи који су претрпели оштећење од вакцине против коронавируса и испричала је своју
тужну причу на MWGFD-овом прес-симпозијуму под називом "Вакцинисани, оштећени, порицани... и шта сада?" проф.
Драге сабрате људи. Драга људска породицо, имам нешто веома, веома важно да вам кажем.
Ради се о најновијем открићу ДНК у вакцинама.
Зашто су РНК вакцине преварне и изузетно опасне, сада је тема дискусије.
Хромозоми су књиге живота, које садрже ДНК-кодиране рецепте за производњу протеинских молекула.
Ако је потребно, отвара се одговарајућа књига и прави се копија жељеног рецепта.
Ова копија је мРНК.
Контролише производњу протеина и затим се елиминише.
РНК вакцине су сличне овим краткотрајним копијама хромозомских рецепата; али за разлику од њих, изазивају
производњу протеина који не припадају нашим телима.
Наместо тога, они изазивају формирање страних антигена, као што је спајк протеин САРС-CoV-2.
Свака инјекција ове врсте вакцине испоручује више од милијарду копија (мРНК молекула).
Масовна производња мРНК вакцине захтева масовну доступност ДНК рецепта.
Како се то може постићи?
Метод који се користи за решавање овог проблема је камен темељац генетског инжењеринга.
Милијарде и трилиони копија ДНК рецепата потичу од бактерија.
Рецепти се налазе у ситним бактеријским хромозомима названим плазмиди.
Бактеријске ћелије могу да се деле сваких 20 минута, што значи да се број ћелија увећа осам пута сваки сат.
На овај начин, из течне културе може се убрати безброј бактерија за само неколико дана, а свака појединачна бактеријска
ћелија ће садржати много копија плазмида о којем је реч.
Плазмиди су лаки за манипулацију.
Могу се убацити страни рецептори, односно гени који кодирају вирусне протеине, на пример.
Након размножавања бактерија, плазмиди се изолују и затим користе као шаблони за производњу копија мРНК.
РНК молекули се коначно упакују у ситне масне глобуле које се називају липидне наночестице (LNPs).
Главне компоненте ЛНП-а су синтетички произведене и саме су познате као токсичне.
Штавише, посебна липидна једињења која користе Фајзер/БионТех и Модерна чак нису ни тестирана на људима пре него што су
мРНК вакцине оба произвођача добиле одобрење за хитну употребу.
Ово представља неоспоран и потпуно непотребан ризик по здравље.
Амбалажа LNP-а РНК штити је од разградње, омогућавајући јој да путем крвотока стигне до свих органа у телу.
Тамо ЛНП-ови делују као тројански коњи.
Они се апсорбују у ћелијама и мРНК се ослобађа.
Након тога следи производња шиљкастог протеина.
Ово затим покреће имуни одговор, укључујући формирање специфичних антитела која су
дизајнирана да нас заштите од будућих инфекција.
Међутим, имуни систем препознаје и уништава ћелије организма које производе стране протеине.
Наравно, ово се дешава када наше ћелије буду заражене вирусима.
Ова способност да се странични протеини препознају као такви већ је присутна при рођењу.
Он нас штити током читавог живота, јер се на овај начин ефикасно елиминишу ћелије заражене вирусом.
Не може се потиснути.
Стога, када се у ћелију унесе мРНК која кодира страни протеин, та ћелија је нападнута од стране имуног система.
Одбацивање пресађених органа илуструје ову основну чињеницу.
Ако примите мој бубрег, одбацићете га.
Ти добијаш мој други бубрег, а друго одбацивање уследи, само што је овог пута брже и бесније.
Исти принципи леже у основи све већих штетних ефеката поновљених убода вакцинама.
Број РНК копија упакованих у ЛНП који се примењују са сваком инјекцијом је огроман.
Мириаде ћелија широм тела биће нападнуте нашим имунолошким системом.
Овај напад се може зауставити тек када престане производња страног протеина.
Али колико ће ово трајати?
Само још неколико дана, како су нас произвођачи вакцина и регулаторна тела више пута уверавали?
Током последње две године направљена су алармантна запажања која су у супротности са овом тврдњом.
Код вакцинисаних особа, спајк протеин и упала су откривени у многим органима недељама, па чак и месецима након убода ,
што је било повезано са тешким и често фаталним болестима.
Али како би се објаснила ова неочекивана континуирана производња протеина кодираног мРНК?
Веродостојан, али алармантан одговор пружило је откриће које су Мекернан и његови сарадници објавили пре годину дана.
Већ смо разматрали да се мРНК формира из шаблона плазмидске ДНК током производње вакцине.
Пре него што мРНК буде упакована у ЛНП, ова ДНК мора прво бити уклоњена.
У супротном, плазмидна ДНК могла би бити затворена у липидне глобуле заједно са РНК.
Мекернан је открио да овај кључни корак уклањања плазмидске ДНК није био обављен пажљиво.
У многим серијама вакцина компанија Фајзер и Модерна пронађене су прекомерне количине плазмидне ДНК.
Заключци Кевина Мекернана су били умањени од стране доминантног мейнстрима.
Регулаторна тела су саопштила да су их произвођачи обавестили о присуству ДНК, али да то није спречило одобрење, јер су
пријављене вредности биле испод граница које је утврдила СЗО.
Али одакле потичу ови ограничења?
Европска агенција за лекове (ЕМА) је поставила ограничење од 10 нанограма ДНК по дози вакцине.
Она се позивала на извештај СЗО из 1998. године.
Овај технички извештај наводи: "На основу тренутних знања, ДНК из континуираних ћелијских линија до 10 нг по
прочишћеној дози сада се може сматрати прихватљивом."
Нови горњи лимит се не примењује на производе добијене из микробиолошких ћелија, диплоидних
ћелијских линија или примарних ћелијских култура.
Видимо да извештај СЗО разликује два типа ДНК.
Један се сматра опаснијим од другог, и због тога је његова количина ограничена на наведену вредност.
Али којој од те две категорије припада плазмидна ДНК садржана у мРНК вакцинама – опаснијој или мање опасној?
То заправо не припада ниједној категорији, јер СЗО-ова смерница имплицитно претпоставља да је сваки ДНК садржан у
леку или вакцини ништа више од тога: "голи" ДНК, чији ће унос у ћелије нашег тела бити веома неефикасан.
Међутим, у супротности, контаминантна ДНК у вакцинама биће упакована у LNP, баш као и мРНК.
Ово паковање доводи до много ефикаснијег узимања ДНК у ћелије нашег тела .
Стога би било неопходно утврдити "безбедан" лимит за ДНК уграђену у LNP-ове користећи нове, пажљиво испланиране експерименте.
Али претпоставимо да је ограничење које је поставила ЕМА прихватљиво.
Куда нас ово води?
У свом горе поменутом извештају , ЕМА тврди да су сви узорци вакцине које је примила од Фајзер/БајонТека пре
одобрења били у складу са лимитом ЕМА за резидуалну ДНК.
Међутим, очигледно је да ЕМА није обезбедила континуирану контролу квалитета након одобрења, а исто
важи и за све друге регулаторне органе широм света.
Ово се може закључити из налаза Кевина Мекернана, према којима садржај ДНК у свим тестираним серијама
вакцина прелази границу коју су утврдили СЗО и ЕМА.
Ово нас доводи до невероватне, шокантне свести да су ове катастрофалне вакцине произведене без икакве
контроле и да је стотинама милиона људи убризгано серије вакцина које су грубо прекршиле услове за одобрење.
Сада је забрањено убризгавати лек који не испуњава спецификације наведене у дозволи за стављање у промет.
Стога је континуирана примена ових вакцина ништа мање него кривично дело.
До те мере су наше владе стигле у свом мрачном незнању да су ово учиниле својим грађанима и да то и даље чине.
Напомена: Релевантне власти у западним земљама активно су одбиле да истраже да ли би тим Макернана могао бити у праву.
Уместо тога, они углас вичу: ДНК чак неће ни пронаћи пут у ћелије.
А ако се то деси, тамо ће брзо бити разграђено и уништено.
Штавише, језгро ћелије је од цитозола ћелије одвојено непробојном мембраном, тако да страна ДНК никада не
може ући у језгро да би тамо обавила своју функцију.
Једина добра ствар у овој застрашујућој причи јесте да су надлежне власти сада саме себе разобличиле.
Они су у безизлазној ситуацији, и то је свима очигледно.
Државне институције су очигледно у завери са починиоцима овог монструозног злочина.
Налази Маккернана морају да звоне на узбуну код свакога ко има и најмање познавање биологије.
Јасно је да ће плазмидна ДНК укапсулирана у ЛНП-е ући у наше ћелије са високом ефикасношћу.
Нуклеарна мембрана не може непрекидно да штити хромозоме; она се распада током сваке ћелијске деобе, а страна ДНК
се затим уграђује у новоформиране језгре кћерних ћелија.
Само овај унос је довољан да покрене дугорочну производњу кодираних протеина – интеграција
у ДНК наших хромозома није неопходна за то .
Са друге стране, ако се таква интеграција догоди, она представља додатне ризике.
Налази Маккернана су од тада потврђени у другим лабораторијама у Сједињеним Државама и Канади.
Сада извештавамо о даљим експериментима које је спровео тим искусних немачких истраживача на серијама вакцине BioNTech.
Почетни резултат: Као и раније, у свих шест испитиваних серија откривене су велике количине бактеријске ДНК.
Сви генетички елементи које је Мекернан раније пронашао на плазмиду идентификовани су и овде.
Ово се такође односи на такозвани промотор SV40, веома посебан елемент чије је постојање
било прикривено јавности и регулаторним телима.
Зашто су Фајзер и БионТек уградили промотер SV40 у свој плазмид је веома занимљиво питање.
Овај елемент није неопходан за производњу спајк мРНК и још није присутан на плазмиду који Moderna користи за производњу вакцине.
Међутим, промотер SV40 има фасцинантну способност да прокријумчари себе и прикачене ДНК секвенце кроз нетакнуту
нуклеарну мембрану, чак и у ћелијама које се тренутно не деле.
Остављамо на вама да размислите шта то значи.
Следеће питање је: Може ли плазмидна ДНК бити унета у људске ћелије и остати тамо дуго време?
Одговор је да!
Истраживачки тим је открио да се узимање ДНК одвија брзо и да она у ћелијама остаје видљива још
много дана, чак и након једног циклуса дељења ћелија.
Тврдња да се унесена ДНК брзо разграђује је стога потпуно нетачна – представља опасну медицинску дезинформацију.
Сада постоји много преседана за убацивање страних ДНК у књигу живота, у хромозоме ћелија и лабораторијских животиња.
Могуће последице су разноврсне и непредвидиве.
Поремећај у прецизно подешеном механизму који контролише дељење ћелија и развој може довести до рака.
Промене у генима који функционишу као део имуног система могу довести до његовог неправилног функционисања.
Поремећај гена у ћелијама мозга може изазвати било коју замисливу неуролошку болест.
Ако се страна ДНК убаци у хромозоме сперматозоида или оплођених јајашаца, настале измењене карактеристике биће наследне.
Ово нас доводи до нашег последњег питања:
Да ли треба да бринемо да би бактеријска ДНК из вакцина могла такође бити уграђена у људске хромозоме?
Да би разјаснио ово питање, немачки тим је послао Кевину своје ћелијске културе третиране
вакцином, тражећи потпуно секвенцирање ДНК ћелија.
Резултате можете погледати на Кевиновом Субстаку .
Одговор је поново: да!
Докази о присуству бактеријске ДНК у хромозомима таквих ћелија тренутно су скоро потпуни.
Ако се ово дешава у изолованим ћелијама, да ли постоји неки очигледан разлог зашто се то не би десило и у телу?
Овог пута, и само овог пута, наш одговор је не.
Данас, овде и сада, суочавамо се са схваћањем да су владе широм света започеле ђаволски програм који је осакатио, убио
и генетски модификовао милионе несрећних људи широм света.
И овај програм ће бити проширен; СЗО намерава да у потпуности замени конвенционалне вакцине у људској и
ветеринарској медицини препаратима за ињектирање мРНК.
СЗО нам говори да су КОВИД вакцине доказале своју безбедност толико импресивно да детаљно тестирање будућих
мРНК вакцина против других патогена више није неопходно.
Али ништа не може бити даље од истине од ове мрачне декларације о банкроту медицинске науке.
Драги суграђани, ради свог добра и добра ваших најмилијих, никада не заборавите ову једну ствар:
Експресија страног антигена у ћелији нашег организма увек ће довести до напада имуног система на ту ћелију.
Пошто свака нова мРНК вакцина кодира свој страни антиген, свака од њих ће такође изазвати оштећења, баш као што смо
видели са генетски модификованим вакцинама против КОВИД-19.
И као и раније, ова штета ће се погоршавати са сваким освежавањем.
Контаминација мРНК вакцина ће највероватније такође бити уобичајена, јер не постоји економичан метод за поуздано одвајање
масовно произведене мРНК од плазмида – и у сваком случају, чини се да нико не надгледа
поштовање било каквих стандарда производње.
Програм СЗО представља претњу човечанству.
Прети ВАМА и вашим вољенима.
Народи света, уједините се и спасите нас од овог криминалног лудила!
Зауставимо мРНК вакцине – зауставимо СЗО!
Здраво, зовем се Лара и данас ћу вам испричати своју причу.
Моје име је Лара.
Зовем се Лара и пре месец дана сам напунила двадесет година.
Зовем се Лара, имам двадесет година, а две недеље пре свог осамнаестог рођендана изненада нисам могла да ходам.
Три дана након пријема треће вакцине против коронавируса, 17. јануара 2022. године, онесвестио сам се, а када сам
дошао к себи, био сам потпуно збуњен и ноге ме више нису држале. Једноставно нисам могао више да ходам.
Ову датум нећу ускоро заборавити.
Након сат времена, и мени је почело да буде тешко да дишем, па су ме одвели у дечју болницу.
Да.
У наредном периоду моје стање се није много променило.
Чак ни моје руке нису могле правилно да држе предмете.
Проводио сам дане у кревету.
Читање је било немогуће јер сам већ код треће речи у реченици заборавио прве две...
Музика и видео-снимци су ми правили друштво.
Умешана је и неконтролисано мокрење, реч коју нисам ни знао.
Био сам прикован за кревет четири месеца.
Управо сам напунио осамнаест година.
За мене би то било време да изађем, сретнем се са пријатељима и уживам у својој слободи.
Али сам био везан за кревет.
Пријатељи су се један за другим поздравили.
С једне стране ми је веома болно, али с друге стране, шта да радиш са неким ко само лежи по кући?
Не могу себи да објасним целокупну наредну муку.
То би премашило овај временски оквир.
Опишићу то кључним речима.
Акупунктура ме је вратила на ноге.
Понављам годину у школи.
Идем на два кратка путовања, у Париз и Рим. Ура!
Али септембар 2022... Осећа се оловни умор.
Почињу рецидиви.
Не могу поново.
Покушавам да поновим час. Не ради.
Промена типова школа, у реду.
Више нема колеџа за старије разреде.
Али промена је добра.
Набавићу штапове за ходање како бих могао да идем у школу чак и кад ми је лоше.
Почиње период понављајућих такозваних рецидива.
Патерице ми више не помажу јер сам превише уморан за њих.
Морам да прихватим оно што никада нисам желео: инвалидска колица.
Али могу да идем у школу.
Онда сам живео у неком ритму рецидива.
Сада сам научио да живим са овим рецидивима.
Од тог дана у јануару 2022. године, мој живот је био као ролеркостер:
Понављање, пауза, делимично понављање, пауза, тешко понављање, пауза.
Није лако. Али могу то да урадим. Желим то да урадим.
Имам много снова.
Током ових двеју година био сам посебно заокупљен нечим што може изгледати неважно.
Нисам знао шта сам имао.
Нико није знао.
Сећам се дана када је моја мајка на интернету сазнала да моја болест без имена ипак има име:
пост-вакцинални синдром, пост-вакцинални синдром.
Сада могу да се смејем томе. Јер то заправо није име болести.
Али сам био срећан.
Сада знам зашто ми је то било тако важно.
Јер ме је неко изненада видео. И моје стање је имало име.
Зато што сам своју болест поделио са другима.
Више нисам био сам.
И било је ослобађајуће.
Након бројних прегледа, који су увек закључивали да је "све нормално", коначно имам две дијагнозе:
невропатију малих влакана и синдром хроничног умора.
На овом дугом путовању нисам имао само лоша искуства са медицинском негом.
Неколико лекара је било одлучно.
Ви сте ми помогли да напредујем још мало, и захваљујем вам од дна срца.
Још увек сам на ролеркостеру.
Није готово.
Али је сада постало равније.
Надам се да ће тако и остати.
И надам се да ћу у неком тренутку успети да се потпуно спустим са овог ролеркостера.
Било би лепо стајати на земљи са својим функционалним ногама.
Наставите да истражујете!
Свима нам је потребна перспектива. А ја теби требам. Хвала ти.
Асоцијација MWGFD спровела је даље импресивне и дирљиве интервјуе са људима који су претрпели штету од
мРНК вакцина у серији "вакцинисани, оштећени, негирани".
Можете их пронаћи под приказаним линком.
С обзиром на то да ће мРНК технологија такође бити уведена за друге вакцинације – или, прецизније, генске
терапије – још је важније објавити ове драматичне извештаје о оштећењима од вакцине.
Слободно поделите ове интервјуе.
Такође можете помоћи да се истакне обим штете изазване мРНК вакцинацијама тако што ћете пријавити било
какву штету од вакцинације у вашем крају на vetopedia.org.