Zákon o požadavcích na oblast větrné energie vstoupil v Německu v platnost 1. února 2023.
Tímto zákonem federální vláda zavazuje spolkové země, aby do konce roku 2032 určily
určité procento své rozlohy pro větrnou energii.
V případě městských států Berlín, Hamburk a Brémy činí tento podíl 0,5 % plochy.
V ostatních zemích se pohybuje mezi 1,8 % a 2,2 %.
Jen v Bavorsku je to přibližně 1 270 km2 pro větrné turbíny.
oblast o polovinu větší než Sársko.
K dosažení tohoto cíle spolková vláda novelizovala spolkový zákon o ochraně přírody tak, aby
bylo možné využívat i chráněné krajinné oblasti.
Větrná energie je téměř nevyčerpatelný zdroj energie, jehož potenciál je dnes využíván jen v omezené míře.
Takto to vždy popisují zastánci energetické transformace.
Cílem je samozřejmě také boj proti změně klimatu, což je opakovaně zdůrazňováno, protože
tato technologie by neprodukovala žádný CO2.
Jak už to tak bývá, bere se v úvahu nebo se mediálně účinně prezentuje jen to, co vyjde na
konci, ale ne to, co se na to musí vynaložit.
To se v podstatě týká následujících oblastí.
1. znečištění životního prostředí
Termín environmentální politika vznikl kolem roku 1970 a označuje veškeré politické snahy o
zachování přirozených základů lidského života a přírody.
Větrné turbíny se údajně staví také kvůli ochraně životního prostředí.
Jsou však skutečně požehnáním pro životní prostředí?
1a) Odlesňování
V minulosti byly největšími nepřáteli lesa sucho, vichřice a kůrovec.
Nyní je však třeba zahrnout i větrné turbíny.
Například v Reinhardswaldu v Hesensku může být kvůli 18 plánovaným větrným elektrárnám
vykáceno 29 hektarů lesa se stromy starými až 195 let.
Poté již nelze les realizovat jako les, ale spíše jako průmyslový závod s vazbou na stromy.
Velké uličky, které jsou vykáceny do lesa, vytvářejí další okraje.
Stromy stojící na takových místech mohou odumřít, protože jsou mnohem více vystaveny větru a
suchu, což vede k dalšímu šíření takových alejí.
Přestože se po výstavbě větrných elektráren některé části znovu zalesní, trvá mnoho desetiletí,
než příroda obnoví zdravý lesní porost plný humusu.
1 b) Spotřeba zdrojů
Stavba větrné turbíny vyžaduje nejen stožár a rotor, ale také dobře rozvinutou síť silnic pro přepravu částí větrné turbíny.
Aby celý objekt stál, potřebuje také stabilní základy.
Co je k tomu potřeba, můžeme vidět na větrné farmě Altdorfer Wald.
Zde má být postaveno 39 větrných turbín o výšce 285 metrů.
Tyto objekty jsou více než pětkrát vyšší než průměrná kostelní věž.
To vyžaduje základy o objemu 1500 metrů krychlových.
V případě lesa Altdorf je pro 39 větrných turbín zapotřebí celkem 58 500 metrů krychlových betonu.
K dodání tohoto množství betonu musí mobilní míchačky vykonat 15 600 jízd pro 7,5 m3 betonu.
Kromě toho je k přepravě štěrku pro rozšíření 27kilometrového úseku silnice zapotřebí
více než 45 000 jízd nákladních aut se štěrkem.
1c) Změny flóry a fauny
Tisíce netopýrů a ptáků se každoročně stanou obětí větrných turbín.
Podle prognóz se jen v Německu každoročně vyskytuje více než 200 000 netopýrů, a proto jsou
již populace některých druhů netopýrů ohroženy.
Nebezpečí pro zvířata nespočívá pouze v tom, že letí proti listům rotoru.
Pokles tlaku za lopatkami rotoru způsobuje prasknutí plic a vnitřních orgánů zvířat.
Německé centrum pro letectví a kosmonautiku v roce 2017 ve studii založené na modelových výpočtech zjistilo, že větrným
turbínám padne za oběť přibližně 1 200 miliard kusů hmyzu ročně.
To jsou asi 3 miliardy hmyzu denně.
Zbytky létajícího hmyzu na lopatkách rotoru rovněž přispívají k vyšším ztrátám účinnosti turbíny.
Ohrožuje nejen populace zvířat, ale také krajinu.
Na některých místech jsou stromy káceny na svazích, což následně zvyšuje riziko eroze půdy a sesuvů půdy.
1 d) Kontaminovaná místa
Větrné turbíny jsou v současné době konstruovány na životnost 20 let.
Celý systém by pak musel být demontován a zlikvidován.
Je však více než sporné, zda budou betonové základy skutečně rozebrány.
Kvůli toxinům a kompozitním materiálům, které obsahují, dosud neexistuje koncepce recyklace křídel, a
proto je nutné tento problematický odpad zlikvidovat.
Jen listy rotoru vyprodukují ročně 20 000 tun odpadu. A tento trend má stoupající tendenci.
Průběžný závěr
Strana zelených se kdysi zasazovala o ochranu životního prostředí.
Mezitím však spíše dospěli k ničení životního prostředí.
Zatímco projekty výstavby byly kvůli výskytu brouka zastaveny, zákon o ochraně přírody byl dokonce pro větrné elektrárny
novelizován tak, že mnohé druhy ptáků, například čápi, se již nepočítají mezi druhy ohrožené větrnou energií.
Podle právního stanoviska, které si nechal vypracovat Svaz ochrany přírody a biologické rozmanitosti (NABU), tím
dokonce porušil platné právní předpisy EU o ochraně druhů.
Tato technologie také není šetrná ke zdrojům, pokud je určena pouze na tak krátkou dobu a poté po sobě
zanechává látky, jejichž likvidace dosud nebyla objasněna.
Ideologickým cílům je nyní věnována větší pozornost než ochraně životního prostředí.
2. klimatické změny
Jen v Německu je v současnosti v provozu 32 000 větrných turbín.
Za posledních 20 let se tak průměrná rychlost větru snížila o 13 %, jak zjistila univerzita v Osnabrücku.
To není bez následků.
2a) Změna cirkulace vzduchu
V USA se vyrábí 2,5krát více větrné energie než v Německu.
Tyto závažné zásahy by mohly výrazně omezit proudění vzduchu od rovníku směrem k severnímu pólu, což by vedlo ke
snížení tryskového proudění v jižních zeměpisných šířkách.
Podle toho by mohlo dojít ke ztenčení vrstev vzduchu nad severním pólem, což by mělo za
následek nižší odrazivost, a tím i oteplení oblasti.
2b) Dehydratace půdy
Interakce mezi větrnými turbínami a vrstvami vzduchu má rozhodující vliv na toky
tepla a vlhkosti mezi povrchem a atmosférou.
Proudění vzduchu se před větrnými turbínami zpomaluje a za nimi víří.
V každé velké větrné elektrárně dochází k odčerpávání vlhkosti z atmosféry, zejména v létě, a k dodatečnému ohřívání půdy.
Nedávná studie z Číny ukazuje, jak ničivé důsledky mají větrné elektrárny pro své okolí.
Byly analyzovány účinky čínské větrné farmy na hranicích s Mongolskem.
Bylo zjištěno, že půdní vlhkost se snížila o 4,1 % ročně.
Složité mechanismy ještě nejsou zcela objasněny, ale je jisté, že větrné elektrárny účinně
vedou k vysychání půdy, na níž jsou postaveny.
V nejhorším případě může vést k suchu a erozi půdy, která se může rozšířit i do širšího okolí.
Průběžný závěr
Využívání větrné energie je podporováno s cílem čelit změně klimatu, kterou údajně způsobuje CO2.
Zejména vysychání půdy je nám předkládáno v působivých a apokalyptických obrazech jako důsledek klimatických změn.
Současné studie však ukazují, že zejména větrné turbíny mohou vést k suchu.
3. poškození zdraví
Větrné turbíny mohou způsobovat řadu zdravotních problémů, jako jsou poruchy soustředění,
nervozita, bolesti hlavy a poruchy spánku.
Hlavní nebezpečí představují infrazvuk a blikání stínů.
V zimě však hrozí také nebezpečí náledí.
3a) Led
Za nepříznivých povětrnostních podmínek se na lopatkách rotoru může tvořit led.
Pak je dokonce ohrožen život.
Lopatky rotoru mohou pohánět kusy ledu na velké vzdálenosti.
3b) Infrazvuk
Infrazvuk je zvuk, jehož frekvence je nižší než rozsah lidského sluchu, tj. nižší než 16 Hz.
Někteří lidé, kteří žijí v blízkosti větrných turbín, uvádějí příznaky, jako je únava, deprese nebo dokonce mořská nemoc.
Kardiochirurg Christian Friedrich Fahl tento jev vědecky zkoumal jako vedoucí pracovní skupiny
pro infrazvuk v univerzitní nemocnici v Mohuči.
Podle něj k tomu dochází, když list rotoru běží podél stožáru, stlačuje vzduch a vytváří krátké, strmé impulsy.
Ve venkovním prostředí se infrazvuk také zesiluje.
Je vnímán jako šum, ale není pulzní.
Impulzy, které se zde objevují, lze pocítit i fyzicky.
Je to srovnatelné s tím, když návštěvník stojí před basovými reproduktory na rockovém koncertě a fyzicky vnímá zvuk.
Impulzy generované větrnou turbínou jsou však mnohem mohutnější.
3c) Kapkový stín
Provoz větrných turbín způsobuje pohybující se stín na slunci, což může u postižených osob vyvolat značné
nepříjemnosti, jako jsou problémy se soustředěním, nervozita, bolesti hlavy a poruchy spánku.
Stíny vrhané rotorem jsou pro mnoho lidí nepříjemné, protože způsobují pravidelné kolísání jasu.
Podle spolkové/zemské pracovní skupiny pro kontrolu emisí je třeba při schvalování větrných elektráren zajistit,
aby nebyla překročena teoreticky možná doba zastínění domu 30 hodin za kalendářní rok nebo 30 minut za den.
V případě potřeby musí být použita technologie vypínání, aby se zajistilo, že skutečná doba trvání dopadu stínu
bude omezena na 8 hodin za kalendářní rok a 30 minut za den.
Pokud je dům vystaven stínu několika větrných turbín, vztahují se hodnoty na všechny turbíny dohromady.
Průběžný závěr
Pro běžné občany vždy platí zásada znečišťovatel platí.
Nemělo by to platit i pro provozovatele větrných turbín?
Pokud by totiž takové zařízení prokazatelně vedlo ke zdravotním problémům obyvatelstva, muselo by být vypnuto bez ohledu na to,
zda bylo dosaženo stanoveného počtu hodin expozice, či nikoli.
To vyvolává otázku, proč jsou tato zařízení vůbec povolena.
4. přechod na novou energetiku se stává cenově nedostupným.
4a) Skutečný výkon větrných turbín
Provozovatelé střeží využití kapacity svých větrných elektráren jako státní tajemství.
Deník Neue Zürcher Zeitung provedl analýzu 18 000 větrných turbín v Německu, která přinesla střízlivé výsledky.
Téměř čtvrtina analyzovaných systémů neměla ani 20% kapacitní faktor.
Pouze 15 % zařízení mělo odhadované využití kapacity vyšší než 30 %.
Téměř všechny se nacházejí v blízkosti pobřeží.
4b) Účet ztrát placený spotřebiteli
Na konci ledna 2024 předložili čtyři provozovatelé elektrických sítí účet za to, kolik nás bude stát větrná a solární energie.
Rozšíření větrných a solárních elektráren znamená, že při silném větru nebo silném slunečním
svitu se vyrábí více elektřiny, než je potřeba.
V důsledku toho klesají ceny elektřiny na burze k nule nebo dokonce do záporných hodnot, což
znamená, že za nákup je třeba zaplatit další peníze.
Provozovatelé větrných turbín nicméně dostávají 7,35 centů za kilowatthodinu v rámci garantovaných výkupních cen.
Provozovatelé solárních systémů platí dokonce 11 až 13 centů za kilowatthodinu.
Stále častěji se dokonce musí turbíny při nadměrné výrobě větru vypínat, aby se do systému nedostalo příliš mnoho elektřiny.
Ale i když dojde k odstávce, peníze tečou, jako by provozovatelé elektřinu vyráběli.
Spotřebitele to v roce 2022 stálo přibližně jednu miliardu eur, aniž by za to něco dostali.
4c) Náklady na rozšíření sítě
Většina větrných elektráren se nachází na severu Německa, což je dáno větrnými podmínkami.
Aby však bylo možné přivést elektřinu do průmyslových areálů v Bavorsku a
Bádensku-Württembersku, je třeba rozšířit elektrickou síť.
Očekává se, že nezbytné rozšíření vedení vysokého napětí bude do roku 2045 stát 300 miliard eur a dalších 150
miliard eur budou stát distribuční sítě ve městech a obcích.
Aby se podpořilo rozšiřování větrných elektráren v jižním regionu se slabým větrem, stanoví zákon o EEG 2023
pro tento region korekční faktor ve výši 50 % až 60 %.
To znamená, že jsou poskytovány další dotace na větrnou energii, protože se stávajícími dotacemi není provoz
větrných elektráren v jižním Německu ekonomicky rentabilní.
Průběžný závěr
Větrné elektrárny nejsou pro obchodní lokalitu, jako je Německo, efektivní.
Bez dotací od ideologicky motivovaných politiků by do této technologie investoval jen málokdo, protože takové
elektrárny by se v konkurenčních podmínkách na trhu neudržely.
Vyrobená elektřina se kvůli těmto rámcovým podmínkám stává pro spotřebitele stále nedostupnější.
Soukromé osoby ztratí svou životní úroveň a podniky se budou stále více stěhovat do zahraničí.
Ministr hospodářství Robert Habeck by řekl: V Německu nebude průmysl v platební neschopnosti, jen přestane vyrábět.
Závěr
Větrná energie je nám vždy prezentována jako druh energie, který je obzvláště šetrný k životnímu prostředí a klimatu.
Jak však vidíme, není tomu tak ani v jednom případě.
Na druhou stranu se jedná o nespolehlivý způsob výroby energie, který je navíc pro spotřebitele mimořádně drahý.
Proč se ale stále propaguje a kdo o něj má zájem?
Pravděpodobná odpověď na tuto otázku by mohla být následující.
Nebudete nic vlastnit a budete šťastní, zní věta z videa Světového ekonomického fóra (WEF) z roku
2016, která shrnuje esej dánské političky Idy Auken.
Ida Auken je součástí programu WEF Young Global Leader.
To by bylo pro WEF a jeho podporovatele ideální.
Vše, co někdo potřebuje, je přijímáno jako služba.
Na jedné straně by tato služba byla dobrým obchodem a na straně druhé by se každý stal zcela transparentním občanem.
Aby toho bylo možné dosáhnout, musely by být nejprve demontovány stávající struktury v hospodářství a obyvatelstvu a bylo by třeba
vypracovat plán, jak toho dosáhnout bez odporu obyvatelstva.
Bylo by možné, že by veškeré zboží zdražilo, takže by se obyvatelstvo nemohlo uživit
a muselo by vyčerpat všechny své rezervy.
Náklady na energii jsou zahrnuty do ceny většiny zboží, protože jsou nezbytné pro jeho výrobu.
Cena elektřiny by tedy byla jedním ze způsobů úpravy ceny zboží.
Jaderné elektrárny byly odstaveny a sankce proti Rusku znamenají, že už nemůžeme dostávat levný zemní plyn.
V důsledku toho zmizely nejlevnější možnosti výroby elektřiny.
Elektřiny z větrných elektráren je buď dostatek a cena na burze elektřiny se blíží nule, nebo vítr fouká příliš málo
a elektřina se musí kupovat ze zahraničí za vysokou cenu.
To zvyšuje cenu elektřiny, a tím i cenu vyráběného zboží.
Z dlouhodobého hlediska by společnosti v takovém prostředí nemohly přežít.
Buď přestanou vyrábět úplně, nebo emigrují.
Zůstává obyvatelstvo s vysokou mírou nezaměstnanosti, které si kvůli vysokým nákladům
na energie již nedokáže vydělat na živobytí.
WEF a jeho podporovatelé by tak dosáhli svého cíle.
Obyvatelstvo, které je vydáno na milost a nemilost elitám a ochotně se jim podřizuje.