Legea privind cerințele referitoare la zona de energie eoliană a intrat în vigoare în Germania la 1 februarie 2023.
Prin această lege, guvernul federal obligă statele federale să aloce un anumit procent din suprafața lor de
teren pentru energie eoliană până la sfârșitul anului 2032.
În cazul orașelor-stat Berlin, Hamburg și Bremen, proporția este de 0,5 % din suprafață.
Pentru celelalte țări, între 1,8% și 2,2%.
Numai în Bavaria, aceasta înseamnă aproximativ 1 270 de kilometri pătrați pentru turbine eoliene.
o suprafață de jumătate din cea a landului Saarland.
Pentru a atinge acest obiectiv, guvernul federal a modificat Legea federală privind conservarea naturii, astfel încât
chiar și zonele de conservare a peisajului pot fi utilizate.
Energia eoliană este o sursă de energie aproape inepuizabilă, al cărei potențial a fost
utilizat doar într-o măsură limitată în prezent.
Acesta este modul în care este descrisă întotdeauna de cei care sunt în favoarea tranziției energetice.
Bineînțeles, scopul este și combaterea schimbărilor climatice, lucru care este subliniat în mod repetat,
deoarece această tehnologie nu ar produce niciun fel de CO2.
Așa cum se întâmplă adesea, doar ceea ce iese la final este luat în considerare sau prezentat într-un mod
eficient din punct de vedere mediatic, dar nu și ceea ce trebuie cheltuit pentru aceasta.
Aceasta se referă în principal la următoarele domenii.
1. poluarea mediului
Termenul de politică de mediu a fost inventat în jurul anului 1970 și se referă la toate eforturile politice de a
păstra bazele naturale ale vieții umane și ale naturii.
Se presupune că turbinele eoliene sunt ridicate și pentru a proteja mediul înconjurător.
Dar sunt ele cu adevărat o binecuvântare pentru mediu?
1a) Defrișări
În trecut, cei mai mari dușmani ai pădurii erau seceta, furtunile și gândacii de scoarță.
Dar acum trebuie să fie incluse și turbinele eoliene.
De exemplu, în Reinhardswald, în Hesse, 29 de hectare de pădure cu copaci de până la 195 de ani ar putea
fi defrișate pentru 18 turbine eoliene planificate.
Ulterior, pădurea nu mai poate fi realizată ca o pădure, ci mai degrabă ca o instalație industrială cu o legătură cu un copac.
Culoarele mari care sunt tăiate în pădure creează mai multe margini.
Arborii care stau în astfel de locuri pot muri, deoarece sunt mult mai expuși vântului și secetei, ceea
ce duce la răspândirea mai departe a acestor culoare.
Deși unele părți sunt reîmpădurite după construirea turbinelor eoliene, este nevoie de multe decenii pentru ca
natura să restabilească o pădure sănătoasă și plină de humus.
1 b) Consumul de resurse
Construcția unei turbine eoliene necesită nu numai un catarg și un rotor, ci și o rețea bine dezvoltată de
drumuri pentru transportul componentelor turbinei eoliene.
Pentru a se asigura că totul rămâne în picioare, este nevoie și de o fundație stabilă.
La parcul eolian Altdorfer Wald putem vedea ce este necesar în acest sens.
Aici vor fi ridicate 39 de turbine eoliene cu o înălțime de 285 de metri.
Aceste obiecte sunt de peste cinci ori mai înalte decât un turn de biserică obișnuit.
Acest lucru necesită o fundație cu un volum de 1500 de metri cubi.
În cazul pădurii Altdorf, sunt necesari în total 58 500 de metri cubi de beton pentru 39 de turbine eoliene.
Pentru a livra acest beton, autobetonierele mobile trebuie să facă 15.600 de curse pentru 7,5 metri cubi.
În plus, sunt necesare peste 45.000 de curse ale camioanelor cu pietriș pentru a transporta pietrișul necesar
pentru extinderea tronsonului de 27 de kilometri de drum.
1c) Modificări ale florei și faunei
Mii de lilieci și păsări cad victime ale turbinelor eoliene în fiecare an.
Conform proiecțiilor, numai în Germania există peste 200.000 de lilieci în fiecare an, motiv pentru care unele specii de lilieci
sunt deja amenințate în ceea ce privește populațiile lor.
Pericolul pentru animale nu constă doar în faptul că acestea zboară pe lângă palele rotorului.
Scăderea de presiune din spatele paletelor rotorului face ca plămânii și organele interne ale animalelor să explodeze.
În 2017, Centrul Aerospațial German a stabilit, într-un studiu bazat pe calculele unui model, că aproximativ 1,200 de miliarde
de insecte cad victime ale turbinelor eoliene în fiecare an.
Asta înseamnă aproximativ 3 miliarde de insecte pe zi.
Rămășițele de insecte zburătoare de pe paletele rotorului contribuie, de asemenea, la
creșterea pierderilor de eficiență a turbinei.
Aceasta nu reprezintă o amenințare doar pentru populațiile de animale, ci și pentru peisaj.
În unele locuri, copacii sunt tăiați de pe versanți, ceea ce crește ulterior riscul de
eroziune a solului și de alunecări de teren.
1 d) Situri contaminate
În prezent, turbinele eoliene sunt proiectate pentru o durată de viață de 20 de ani.
Întregul sistem ar trebui apoi să fie demontat și eliminat.
Cu toate acestea, este mai mult decât discutabil dacă fundațiile de beton vor fi demontate în orice caz.
Încă nu există un concept de reciclare a aripilor din cauza toxinelor și a materialelor compozite pe care le conțin,
motiv pentru care aceste deșeuri problematice trebuie eliminate.
Numai palele rotorului produc 20 000 de tone de deșeuri în fiecare an. Iar tendința este în creștere.
Concluzie intermediară
Partidul Verde a luptat cândva pentru protejarea mediului înconjurător.
Între timp, însă, au ajuns mai degrabă la distrugerea mediului înconjurător.
În timp ce proiectele de construcție au fost oprite din cauza prezenței unui gândac, legea privind conservarea naturii a fost
chiar modificată pentru turbinele eoliene, astfel încât multe specii de păsări, cum ar fi berzele, nu mai
sunt considerate specii amenințate de energia eoliană.
Potrivit unui aviz juridic comandat de Uniunea pentru Conservarea Naturii și Biodiversității (NABU), acest lucru a încălcat
chiar și legislația actuală a UE privind protecția speciilor.
De asemenea, această tehnologie nu este prietenoasă cu resursele dacă este concepută doar pentru o perioadă atât
de scurtă de timp și apoi lasă în urmă substanțe a căror eliminare nu a fost încă clarificată.
Obiectivele ideologice primesc acum mai multă atenție decât protecția mediului.
2. schimbări climatice
Numai în Germania sunt în prezent în funcțiune 32 000 de turbine eoliene.
În ultimii 20 de ani, acest lucru a dus la o reducere a vitezei medii a vântului cu 13%,
după cum a stabilit Universitatea din Osnabrück.
Acest lucru nu este lipsit de consecințe.
2a) Circulația aerului a fost modificată
În SUA se produce de 2,5 ori mai multă energie eoliană decât în Germania.
Aceste intervenții serioase ar putea reduce dramatic curenții de aer care se îndepărtează de ecuator spre Polul Nord, ceea
ce ar duce la o scădere a curentului jet la latitudini sudice.
Potrivit acestuia, ar fi posibilă o subțiere a straturilor de aer deasupra Polului Nord, ceea ce ar duce la o
reflecție mai mică și, prin urmare, la încălzirea regiunii.
2b) Deshidratarea solului
Interacțiunea dintre turbinele eoliene și straturile de aer are o influență decisivă asupra fluxurilor de
căldură și umiditate dintre suprafață și atmosferă.
Fluxul de aer este încetinit în fața turbinelor eoliene și este învârtit în spatele acestora.
La fiecare parc eolian de mari dimensiuni, se extrage umezeală din atmosferă, în
special vara, iar solul este încălzit suplimentar.
Un studiu recent din China arată consecințele devastatoare pe care le au parcurile eoliene asupra mediului înconjurător.
Au fost analizate efectele unui parc eolian chinezesc la granița cu Mongolia.
S-a constatat că umiditatea solului a fost redusă cu 4,1% pe an.
Mecanismele complicate nu sunt încă pe deplin înțelese, dar este cert că parcurile eoliene duc
efectiv la uscarea solului pe care sunt construite.
În cel mai rău caz, aceasta poate duce la secetă și la eroziunea solului, care se poate extinde și la periferia mai largă.
Concluzie intermediară
Utilizarea energiei eoliene este promovată pentru a contracara schimbările climatice presupus a fi cauzate de CO2.
Uscarea solului, în special, ne este prezentată în imagini izbitoare și apocaliptice
ca o consecință a schimbărilor climatice.
Cu toate acestea, studiile actuale arată că turbinele eoliene, în special, pot duce la secetă.
3. daune aduse sănătății
Turbinele eoliene pot cauza o serie de probleme de sănătate, cum ar fi tulburări de concentrare,
nervozitate, dureri de cap și tulburări de somn.
Principalele pericole sunt infrasunetele și pâlpâirea umbrelor.
Iarna, însă, există și pericolul gheții.
3a) Gheață
În condiții meteorologice nefavorabile, se poate forma gheață pe lamele rotorului.
Apoi, există chiar un pericol pentru viață.
Lamele rotorului pot propulsa bucăți de gheață pe distanțe mari.
3b) Infrasunete
Infrasunetele sunt sunete a căror frecvență se situează sub nivelul de audiție umană, adică sub 16 Hertz.
Unele persoane care locuiesc în apropierea turbinelor eoliene raportează simptome
precum oboseală, depresie sau chiar rău de mare.
Chirurgul cardiac Christian Friedrich Fahl a investigat științific acest fenomen în calitate de șef al grupului de
lucru pentru infrasunete de la Spitalul Universitar din Mainz.
Potrivit acestuia, acest lucru se întâmplă atunci când paleta rotorului se deplasează de-a lungul catargului,
comprimând aerul și creând impulsuri scurte și abrupte.
În aer liber, infrasunetele cresc și ele volumul.
Acesta este perceput ca un zgomot, dar nu este pulsat.
Impulsurile care apar aici pot fi resimțite și fizic.
Este comparabil cu un vizitator care stă în fața difuzoarelor de bas la un concert rock și percepe fizic sunetul.
Cu toate acestea, impulsurile generate de o turbină eoliană sunt mult mai masive.
3c) Umbra de picurare
Funcționarea turbinelor eoliene provoacă o umbră mobilă în soare, ceea ce poate duce, de asemenea, la neplăceri
considerabile pentru cei afectați, cum ar fi probleme de concentrare, nervozitate, dureri de cap și tulburări de somn.
Umbrele aruncate de rotor sunt neplăcute pentru multe persoane, deoarece provoacă fluctuații periodice ale luminozității.
Conform Grupului de lucru federal/statal pentru controlul emisiilor, la aprobarea turbinelor eoliene, trebuie să se asigure
că nu se depășește durata teoretică posibilă de umbrire a unei case de 30 de ore pe an calendaristic sau 30 de minute pe zi.
Dacă este necesar, trebuie utilizată o tehnologie de deconectare pentru a se asigura că durata efectivă a
impactului cu umbrele este limitată la 8 ore pe an calendaristic și la 30 de minute pe zi.
În cazul în care o casă este expusă la umbra mai multor turbine eoliene, valorile se aplică tuturor turbinelor împreună.
Concluzie intermediară
Pentru cetățenii obișnuiți, se aplică întotdeauna principiul poluatorul plătește.
Nu ar trebui ca acest lucru să se aplice și operatorilor de turbine eoliene?
Pentru că, dacă o astfel de instalație duce în mod demonstrabil la probleme de sănătate în rândul populației,
instalația ar trebui oprită, indiferent dacă a fost sau nu atins un anumit număr de ore de expunere.
Acest lucru ridică întrebarea de ce sunt autorizate aceste instalații.
4. tranziția energetică devine inaccesibilă din punct de vedere financiar
4a) Producția reală a turbinelor eoliene
Operatorii păstrează gradul de utilizare a capacității parcurilor eoliene ca pe un secret de stat.
Neue Zürcher Zeitung a analizat 18.000 de turbine eoliene din Germania - cu rezultate care dau de gândit.
Aproape un sfert dintre sistemele analizate nu au avut nici măcar un factor de capacitate de 20%.
Doar 15% dintre instalații au avut o utilizare a capacității estimată de peste 30%.
Aproape toate acestea sunt situate în apropierea coastei.
4b) Contul de pierderi plătit de consumatori
La sfârșitul lunii ianuarie 2024, cei patru operatori de rețele electrice au prezentat factura
pentru ceea ce ne va costa energia eoliană și solară.
Extinderea centralelor eoliene și solare înseamnă că se produce mai multă energie electrică decât este necesar
în cazul vânturilor puternice sau al soarelui puternic.
Ca urmare, prețurile energiei electrice pe bursă scad spre zero sau chiar în teritoriu negativ, ceea ce
înseamnă că trebuie plătiți bani suplimentari pentru achiziție.
Cu toate acestea, operatorii de turbine eoliene primesc 7,35 cenți pe kilowatt/oră sub formă de tarife garantate de alimentare.
Operatorii de sisteme solare plătesc chiar și între 11 și 13 cenți pe kilowatt oră.
Din ce în ce mai des, turbinele trebuie chiar oprite atunci când producția eoliană este excesivă, astfel
încât să nu ajungă prea multă energie electrică în sistem.
Dar chiar și atunci când există o întrerupere, banii curg ca și cum operatorii ar fi produs energia electrică.
Acest lucru i-a costat pe consumatori aproximativ un miliard de euro în 2022, fără ca aceștia să primească nimic în schimb.
4c) Costurile de extindere a rețelei
Majoritatea parcurilor eoliene sunt situate în nordul Germaniei, datorită condițiilor de vânt.
Cu toate acestea, pentru ca energia electrică să ajungă la siturile industriale din Bavaria și Baden-Württemberg,
rețeaua electrică trebuie, de asemenea, să fie extinsă.
Se preconizează că extinderea necesară a liniilor de înaltă tensiune va costa 300 de miliarde de euro până în
2045 și alte 150 de miliarde de euro pentru rețelele de distribuție din orașe și municipalități.
Pentru a promova extinderea parcurilor eoliene în regiunea sudică cu vânt slab, legea EEG 2023 prevede un
factor de corecție de 50% până la 60% pentru această regiune.
Acest lucru înseamnă că se acordă subvenții suplimentare pentru energia eoliană, deoarece nu este viabil din
punct de vedere economic să se exploateze turbine eoliene cu subvențiile existente în sudul Germaniei.
Concluzie intermediară
Parcurile eoliene nu sunt eficiente pentru o locație comercială precum Germania.
Fără subvenții din partea politicienilor cu orientare ideologică, aproape niciun investitor nu ar investi în
această tehnologie, deoarece astfel de instalații nu ar putea rezista pe piață în condiții de concurență.
Din cauza acestor condiții-cadru, energia electrică produsă devine din ce în ce mai inaccesibilă pentru consumatori.
Persoanele fizice își vor pierde nivelul de trai, iar întreprinderile se vor muta din ce în ce mai mult în străinătate.
Ministrul Economiei, Robert Habeck, ar fi spus: În Germania, industria nu va fi insolvabilă, ci doar va înceta să mai producă.
Concluzie
Energia eoliană ne este întotdeauna prezentată ca fiind o formă de energie deosebit de ecologică și prietenoasă cu clima.
Cu toate acestea, după cum putem vedea, nu este cazul.
Pe de altă parte, este o modalitate nesigură de generare a energiei și este, de asemenea,
deosebit de costisitoare pentru consumator.
Dar de ce mai este promovat și cine este interesat de el?
Un răspuns plauzibil la această întrebare ar putea fi următorul.
Nu veți deține nimic și veți fi fericiți, este o frază dintr-o înregistrare video a Forumului Economic Mondial (WEF) din
2016, care rezumă un eseu al politicianului danez Ida Auken.
Ida Auken face parte din programul Young Global Leader al WEF.
Acest lucru ar fi ideal pentru WEF și pentru susținătorii săi.
Tot ceea ce are nevoie cineva este primit ca un serviciu.
Pe de o parte, acest serviciu ar fi o afacere bună, iar pe de altă parte, toată lumea ar deveni un cetățean complet transparent.
Pentru a realiza acest lucru, structurile existente în economie și în rândul populației ar trebui mai întâi să fie
dezmembrate și ar fi nevoie de un plan pentru a realiza acest lucru fără rezistență din partea populației.
Ar fi de conceput ca toate bunurile să se scumpească, astfel încât populația să nu mai poată trăi și
să fie nevoită să își folosească toate rezervele.
Costurile energiei sunt incluse în prețul majorității bunurilor, deoarece sunt necesare pentru producerea acestora.
Prin urmare, prețul energiei electrice ar fi o modalitate de ajustare a prețului bunurilor.
Centralele nucleare au fost închise, iar sancțiunile împotriva Rusiei înseamnă că nu mai putem obține gaze naturale ieftine.
Ca urmare, cele mai ieftine opțiuni de generare a energiei electrice au dispărut.
Electricitatea din energie eoliană fie este disponibilă din abundență, iar prețul la bursa de electricitate este
aproape de zero, fie vântul bate prea puțin, iar energia electrică trebuie cumpărată din străinătate la un preț ridicat.
Acest lucru duce la creșterea prețului energiei electrice și, prin urmare, a prețului bunurilor produse.
Pe termen lung, companiile nu ar putea supraviețui într-un astfel de mediu.
Aceștia fie încetează să mai producă, fie emigrează.
Ceea ce rămâne este o populație cu o rată ridicată a șomajului, care nu mai poate trăi
din cauza costurilor ridicate ale energiei.
WEF și susținătorii săi și-ar fi atins astfel obiectivul.
O populație care se află la mila elitelor și care se supune de bunăvoie.