Zakon o zahtevah glede območja vetrne energije je v Nemčiji začel veljati 1. februarja 2023.
S tem zakonom zvezna vlada zavezuje zvezne dežele, da do konca leta 2032 določen
odstotek svojega ozemlja namenijo vetrni energiji.
Za mestne dežele Berlin, Hamburg in Bremen je ta delež 0,5 odstotka površine.
V drugih državah pa med 1,8 in 2,2 odstotka.
Samo na Bavarskem to pomeni približno 1.270 kvadratnih kilometrov za vetrne turbine.
območje, ki je za polovico večje od Saarlanda.
Za dosego tega cilja je zvezna vlada spremenila zvezni zakon o varstvu narave, tako da je zdaj
mogoče uporabljati tudi krajinska varstvena območja.
Vetrna energija je skoraj neizčrpen vir energije, katerega potencial je danes izkoriščen le v omejenem obsegu.
Tako ga vedno opisujejo zagovorniki energetskega prehoda.
Seveda je cilj tudi boj proti podnebnim spremembam, kar je bilo večkrat poudarjeno, saj
ta tehnologija ne bi proizvajala nobenega CO2.
Kot se pogosto dogaja, se upošteva ali medijsko učinkovito predstavi le tisto, kar se izkaže na
koncu, ne pa tudi tisto, kar je treba za to porabiti.
To se nanaša predvsem na naslednja področja.
1. onesnaževanje okolja
Izraz okoljska politika se je pojavil okoli leta 1970 in se nanaša na vsa politična prizadevanja za
ohranitev naravnih temeljev človeškega življenja in narave.
Vetrne turbine naj bi bile postavljene tudi zaradi varstva okolja.
Toda ali so res blagoslov za okolje?
1a) Krčenje gozdov
V preteklosti so bili največji sovražniki gozda suša, neurja in lubadarji.
Zdaj je treba vključiti tudi vetrne turbine.
V Reinhardswaldu v zvezni deželi Hessen bo na primer za 18 načrtovanih vetrnih turbin izkrčenih
29 hektarjev gozda z drevesi, starimi do 195 let.
Nato se gozd ne more več uresničevati kot gozd, temveč kot industrijski obrat s povezavo z drevesi.
Velike steze, ki so vrezane v gozd, ustvarjajo več robov.
Drevesa, ki stojijo na takšnih mestih, lahko odmrejo, saj so veliko bolj izpostavljena vetru in
suši, zaradi česar se takšne ujme še bolj širijo.
Čeprav se po izgradnji vetrnih elektrarn del gozda ponovno pogozdi, narava potrebuje več desetletij,
da obnovi zdravo gozdno dno, napolnjeno s humusom.
1 b) Poraba virov
Za gradnjo vetrne turbine sta poleg jambora in rotorja potrebna tudi dobro razvito cestno omrežje za prevoz delov vetrne turbine.
Da bi celoten objekt stal, potrebuje tudi stabilne temelje.
Kaj je za to potrebno, lahko vidimo na vetrni elektrarni Altdorfer Wald.
Tu naj bi postavili 39 vetrnih turbin, visokih 285 metrov.
Ti objekti so več kot petkrat višji od povprečnega cerkvenega stolpa.
Za to je potreben temelj s prostornino 1500 kubičnih metrov.
V primeru gozda Altdorf je za 39 vetrnih turbin potrebnih skupaj 58.500 kubičnih metrov betona.
Da bi dostavili ta beton, morajo mobilni mešalniki betona opraviti 15 600 voženj za 7,5 kubičnega metra betona.
Poleg tega bo potrebnih več kot 45 000 voženj tovornjakov z gramozom za prevoz gramoza
za razširitev 27-kilometrskega odseka ceste.
1c) Spremembe rastlinskega in živalskega sveta
Vsako leto je žrtev vetrnih turbin na tisoče netopirjev in ptic.
Po predvidevanjih samo v Nemčiji vsako leto izumre več kot 200.000 netopirjev, zato so
populacije nekaterih vrst netopirjev že ogrožene.
Nevarnost za živali ni le v tem, da letijo proti lopaticam rotorja.
Zaradi padca tlaka za lopaticami rotorja počijo pljuča in notranji organi živali.
Leta 2017 je Nemški vesoljski center v študiji, ki je temeljila na modelnih izračunih, ugotovil, da je žrtev
vetrnih turbin vsako leto približno 1 200 milijard žuželk.
To je približno 3 milijarde žuželk na dan.
Tudi ostanki letečih žuželk na lopaticah rotorja prispevajo k večji izgubi učinkovitosti turbine.
Ne ogroža le živalskih populacij, temveč tudi krajino.
Ponekod se drevesa sekajo na pobočjih, kar posledično povečuje tveganje erozije tal in zemeljskih plazov.
1 d) Onesnažena območja
Vetrne turbine so trenutno načrtovane za življenjsko dobo 20 let.
Nato bi bilo treba celoten sistem razstaviti in odstraniti.
Vendar je več kot vprašljivo, ali bodo betonski temelji v vsakem primeru dejansko odstranjeni.
Zaradi toksinov in kompozitnih materialov, ki jih vsebujejo, še vedno ni koncepta za recikliranje kril,
zato je treba te problematične odpadke odstraniti.
Samo lopatice rotorja vsako leto proizvedejo 20.000 ton odpadkov. Trend narašča.
Vmesni zaključek
Zelena stranka se je nekoč zavzemala za varstvo okolja.
Medtem pa so raje prišli do uničenja okolja.
Medtem ko so bili gradbeni projekti zaradi prisotnosti hrošča ustavljeni, je bil zakon o varstvu narave za vetrne elektrarne
celo spremenjen, tako da številne vrste ptic, kot so štorklje, ne štejejo več med vrste, ki jih ogroža vetrna energija.
Po pravnem mnenju, ki ga je naročila Zveza za ohranjanje narave in biotske raznovrstnosti (NABU), je bila s
tem celo kršena veljavna zakonodaja EU o varstvu vrst.
Ta tehnologija tudi ni prijazna do virov, če je namenjena le za tako kratek čas in za seboj pušča
snovi, katerih odstranjevanje še ni pojasnjeno.
Ideološkim ciljem se zdaj namenja več pozornosti kot varstvu okolja.
2. podnebne spremembe
Samo v Nemčiji trenutno deluje 32.000 vetrnih turbin.
V zadnjih 20 letih se je zaradi tega povprečna hitrost vetra zmanjšala za 13 %, kot je ugotovila Univerza v Osnabrücku.
To ni brez posledic.
2a) Spremenjeno kroženje zraka
V ZDA se proizvede 2,5-krat več vetrne energije kot v Nemčiji.
Ti resni posegi bi lahko močno zmanjšali zračne tokove od ekvatorja proti severnemu tečaju, kar bi povzročilo
zmanjšanje jet streama v južnih zemljepisnih širinah.
Glede na to bi bilo mogoče stanjšati zračne plasti nad severnim polom, kar bi povzročilo manjši odboj in s tem segrevanje regije.
2b) Dehidracija tal
Vzajemno delovanje vetrnih turbin in zračnih plasti odločilno vpliva na pretok toplote in vlage med površjem in ozračjem.
Pred vetrnimi turbinami se zračni tok upočasni, za njimi pa se vrtinči.
Pri vsaki veliki vetrni elektrarni se iz ozračja, zlasti poleti, črpa vlaga, tla pa se dodatno segrevajo.
Nedavna študija s Kitajske kaže, kako uničujoče posledice imajo vetrne elektrarne za okolico.
Analizirani so bili učinki kitajske vetrne elektrarne na meji z Mongolijo.
Ugotovljeno je bilo, da se je vlažnost tal zmanjšala za 4,1 % na leto.
Zapleteni mehanizmi še niso povsem pojasnjeni, vendar je gotovo, da vetrne elektrarne dejansko
povzročajo izsuševanje tal, na katerih so zgrajene.
V najslabšem primeru lahko povzroči sušo in erozijo tal, ki se lahko razširi tudi na širše obrobje.
Vmesni zaključek
Spodbuja se uporaba vetrne energije, da bi preprečili podnebne spremembe, ki jih domnevno povzroča CO2.
Predvsem izsuševanje tal se nam v presenetljivih in apokaliptičnih podobah predstavlja kot posledica podnebnih sprememb.
Vendar pa trenutne študije kažejo, da lahko zlasti vetrne turbine povzročijo sušo.
3. poškodbe zdravja
Vetrne turbine lahko povzročajo različne zdravstvene težave, kot so motnje koncentracije, živčnost, glavoboli in motnje spanja.
Glavni nevarnosti sta infrazvok in utripanje senc.
Pozimi pa obstaja tudi nevarnost poledice.
3a) Led
V neugodnih vremenskih razmerah lahko na lopaticah rotorja nastane led.
Takrat obstaja celo nevarnost za življenje.
Lopatice rotorja lahko poganjajo kose ledu na dolge razdalje.
3b) Infrazvok
Infrazvok je zvok, katerega frekvenca je pod območjem človeškega sluha, tj. pod 16 hercev.
Nekateri ljudje, ki živijo v bližini vetrnih turbin, poročajo o simptomih, kot so utrujenost, depresija ali celo morska bolezen.
Kardiokirurg Christian Friedrich Fahl je kot vodja delovne skupine za infrazvok v Univerzitetni
bolnišnici Mainz znanstveno raziskoval ta pojav.
Po njegovih besedah se to zgodi, ko lopata rotorja teče vzdolž jambora, stiska zrak in ustvarja kratke, strme impulze.
Na prostem je infrazvok prav tako zelo glasen.
Zaznavamo ga kot šum, vendar ni pulzirajoč.
Impulze, ki se pojavijo tukaj, lahko občutimo tudi fizično.
To je primerljivo z obiskovalcem, ki stoji pred nizkotonskimi zvočniki na rock koncertu in fizično zaznava zvok.
Vendar so impulzi, ki jih ustvarja vetrna turbina, veliko močnejši.
3c) Kapljična senca
Delovanje vetrnih turbin povzroča gibljivo senco na soncu, kar lahko pri prizadetih osebah povzroči tudi
precejšnje nevšečnosti, kot so težave s koncentracijo, živčnost, glavoboli in motnje spanja.
Sence, ki jih meče rotor, so za mnoge ljudi neprijetne, saj povzročajo občasna nihanja svetlosti.
Po mnenju zvezne/državne delovne skupine za nadzor emisij je treba pri odobritvi vetrnih elektrarn zagotoviti,
da se ne preseže teoretično možno trajanje zasenčenja hiše 30 ur v koledarskem letu ali 30 minut na dan.
Po potrebi je treba uporabiti tehnologijo izklopa, da se zagotovi, da je dejansko trajanje vpliva sence
omejeno na 8 ur v koledarskem letu in 30 minut na dan.
Če je hiša izpostavljena senci več vetrnih turbin, vrednosti veljajo za vse turbine skupaj.
Vmesni zaključek
Za navadne državljane vedno velja načelo onesnaževalec plača.
Ali ne bi to moralo veljati tudi za upravljavce vetrnih turbin?
Če bi takšna elektrarna dokazano povzročila zdravstvene težave pri prebivalstvu, bi jo bilo treba izklopiti, ne glede na to,
ali je bilo doseženo določeno število ur izpostavljenosti ali ne.
Zato se postavlja vprašanje, zakaj so ti obrati sploh dovoljeni.
4. energetski prehod postaja cenovno nedostopen
4a) Dejanska proizvodnja vetrnih turbin
Upravljavci varujejo izkoriščenost zmogljivosti svojih vetrnih elektrarn kot državno skrivnost.
Časopis Neue Zürcher Zeitung je analiziral 18.000 vetrnih turbin v Nemčiji in prišel do treznih rezultatov.
Skoraj četrtina analiziranih sistemov ni imela niti 20-odstotnega faktorja zmogljivosti.
Le 15 % objektov je imelo ocenjeno izkoriščenost zmogljivosti večjo od 30 %.
Skoraj vsa se nahajajo v bližini obale.
4b) Obračun izgub, ki jih plačajo potrošniki
Konec januarja 2024 so štirje upravljavci električnih omrežij predstavili račun za stroške,
ki jih bosta prinesli vetrna in sončna energija.
Razširitev vetrnih in sončnih elektrarn pomeni, da se ob močnem vetru ali močnem soncu
proizvede več električne energije, kot je potrebno.
Zato cene električne energije na borzi padejo proti ničli ali celo v negativno območje, kar
pomeni, da je treba za nakup plačati dodaten denar.
Kljub temu upravljavci vetrnih turbin prejemajo 7,35 centa na kilovatno uro v obliki zajamčenih odkupnih cen.
Upravljavci solarnih sistemov plačujejo celo od 11 do 13 centov na kilovatno uro.
Vedno pogosteje je treba turbine celo izklopiti, kadar je proizvodnja vetra prevelika, da v
sistemu ne bi bilo preveč električne energije.
Toda tudi ob zastoju se denar steka, kot da bi upravljavci proizvajali električno energijo.
To je potrošnike leta 2022 stalo približno milijardo evrov, ne da bi za to kaj dobili v zameno.
4c) Stroški širitve omrežja
Večina vetrnih elektrarn je zaradi vetrovnih razmer na severu Nemčije.
Vendar je treba za dovod električne energije do industrijskih obratov na Bavarskem in v
Baden-Württembergu razširiti tudi električno omrežje.
Potrebna širitev visokonapetostnih vodov naj bi do leta 2045 stala 300 milijard evrov, za distribucijska
omrežja v mestih in občinah pa dodatnih 150 milijard evrov.
Za spodbujanje širitve vetrnih elektrarn v južni regiji s šibkim vetrom je v zakonu o EEG 2023 za to
regijo določen 50- do 60-odstotni korekcijski faktor.
To pomeni, da se za vetrno energijo zagotavljajo dodatne subvencije, saj obratovanje vetrnih turbin z obstoječimi
subvencijami v južni Nemčiji ni ekonomsko upravičeno.
Vmesni zaključek
Vetrne elektrarne niso učinkovite za poslovno lokacijo, kot je Nemčija.
Brez subvencij ideološko usmerjenih politikov v to tehnologijo ne bi vlagal skoraj noben vlagatelj, saj takšne
elektrarne v konkurenčnih pogojih ne bi mogle obstati na trgu.
Proizvedena električna energija postaja zaradi teh okvirnih pogojev za potrošnike vse bolj nedostopna.
Posamezniki bodo izgubili svoj življenjski standard, podjetja pa se bodo vse bolj selila v tujino.
Minister za gospodarstvo Robert Habeck je dejal: V Nemčiji industrija ne bo plačilno
nesposobna, ampak bo le prenehala proizvajati.
Zaključek
Vetrno energijo nam vedno predstavljajo kot obliko energije, ki je posebej prijazna do okolja in podnebja.
Vendar pa, kot vidimo, ne drži niti eno niti drugo.
Po drugi strani pa gre za nezanesljiv način pridobivanja energije, ki je za potrošnika tudi zelo drag.
Toda zakaj ga še vedno spodbujajo in koga zanima?
Verjeten odgovor na to vprašanje je lahko naslednji.
Ničesar ne boste imeli in boste srečni, je stavek iz videoposnetka Svetovnega gospodarskega foruma (WEF) iz
leta 2016, ki povzema esej danske političarke Ide Auken.
Ida Auken sodeluje v programu WEF Young Global Leader.
To bi bilo idealno za WEF in njegove podpornike.
Vse, kar nekdo potrebuje, prejme kot storitev.
Po eni strani bi bila ta storitev dober posel, po drugi strani pa bi vsi postali popolnoma pregledni državljani.
Da bi to dosegli, bi bilo treba najprej razgraditi obstoječe strukture v gospodarstvu in med prebivalstvom ter
pripraviti načrt, kako to doseči brez odpora prebivalstva.
Lahko bi se zgodilo, da bi se vse dobrine podražile, tako da se prebivalstvo ne bi moglo več
preživljati in bi moralo porabiti vse svoje rezerve.
Stroški energije so vključeni v ceno večine blaga, ker so potrebni za proizvodnjo blaga.
Cena električne energije je torej eden od načinov prilagajanja cen blaga.
Jedrske elektrarne so bile zaprte, zaradi sankcij proti Rusiji pa ne moremo več dobiti poceni zemeljskega plina.
Zato so izginili najcenejši načini proizvodnje električne energije.
Električna energija iz vetrne energije je na voljo v izobilju in je njena cena na borzi električne energije blizu
nič ali pa veter piha premalo in je treba električno energijo kupovati v tujini po visoki ceni.
To zvišuje ceno električne energije in s tem ceno proizvedenega blaga.
Dolgoročno podjetja v takem okolju ne bi mogla preživeti.
Ali popolnoma prenehajo s proizvodnjo ali pa se izselijo.
Ostalo je prebivalstvo z visoko stopnjo brezposelnosti, ki se zaradi visokih stroškov energije ne more več preživljati.
WEF in njegovi podporniki bi tako dosegli svoj cilj.
Prebivalstvo, ki je na milost in nemilost prepuščeno elitam in se jim prostovoljno podreja.