A WHO-tól meg kell tagadni minden legitimitást arra, hogy további hatásköröket bitoroljon vagy kapjon.
Egyszerűen nem bizonyított, de itt egy pontot kell tenni a végére. Állj! És csak akkor beszélhetünk új megállapodásokról,
ha már minden hibát kiküszöböltünk, de semmiképpen sem előbb.
Van még egy fontos dolog, amit szem előtt kell tartani, nevezetesen, hogy az ilyen kiigazításokról csak akkor lehet
szavazni, ha az Egészségügyi Világközgyűlésnek legalább négy hónappal korábban bemutatták ezt a végleges szavazási változatot.
Más szóval, a WHO saját játékszabályaival ellentétes lenne - amint azt az egészségügyi rendeletek 55. cikkének
(2) bekezdése kimondja -, ha május végén szavaznánk erről.
Igen, az értékelési kritériumok eleinte nagyon egyszerűek.
Nekünk, polgároknak mindenekelőtt azt kell megkérdeznünk, hogy történt-e egyáltalán hatékony újraértékelés? Igen vagy nem?
Másodszor, betartották-e a WHO hivatalos gyakorlati kódexeit? Igen vagy nem?
És mivel a válasz nem, ez azt jelenti, hogy nem szabad szavazásra bocsátani. Ez ilyen egyszerű.
De most már megvannak az alapvető mérési kritériumok, amelyek szintén segíthetnek a vitákban, és lehetővé teszik, hogy
azt mondhassuk, hogy állj, először is, újra kell értékelni.
Másodszor pedig a WHO saját játékszabályait kell betartani.
Harmadszor pedig, saját célkitűzései szerint a WHO egyáltalán nem jogosult kárt okozni.
Köszönjük Urs Hansnak a mai, 2024. április 20-i általános szervezést.
A cél az, hogy együttesen újraértékeljük a helyzetet.
Ezt csak oktatással, politikai nyomással és jó tájékoztatással tudjuk elérni.
Üdvözletem, Stefan. És ezért vagyunk ma mindannyian itt.
Nagy megtiszteltetés számomra, hogy itt beszélhetek Önökhöz a WHO témájában.
Szeretném mindannyiuknak nagyon megköszönni, hogy eljöttek ma ide.
Remek. Igen, ez a WHO-ügy sajnos nagyon részletes és nagy téma.
Ezért engedélyeztek nekem 40 percet.
Ez egy tényleges új kozmosz, amely itt épül.
Egy tényleges új egészségügyi rendszer.
És ahhoz, hogy ezt helyesen kategorizálhassuk, ismernünk kell, hogy mi történt korábban.
És aztán meg kell értened az általános összefüggéseket, hogy ne vessz el a részletekben, amelyekből sok van.
Tudjuk, hogy két WHO-szerződésről beszélünk, és ezek tele vannak javasolt módosításokkal és további javasolt módosításokkal.
És én megpróbálok bizonyosságot adni nektek ebben a témában.
Ez a munkám. De természetesen nem lehet 40 perc alatt megcsinálni.
Megteszek minden tőlem telhetőt. Kezdjük nagyon röviden.
Először is fel kell tennünk a kérdést, hogy milyen messzire jutottunk az újrafeldolgozással itt Svájcban?
Április 6-án Bernben egy nagyon jó kongresszus volt ebben a témában.
Csak utalni tudok a számos kiváló hozzászólásra.
Ott is elsősorban erről beszéltem.
Soha nem szabad elfelejtenünk, hogy jogi szempontból, az érintett emberek szempontjából Svájc történetében, és azt is mondhatnám,
hogy egyetlen demokratikus ország történetében sem volt még ilyen mértékű korlátozás, az
alkotmányunkban rögzített alapvető jogok mellett.
És ez minden egyes embernek nagyon nehéz.
Itt az otthonmaradási kötelezettségről, a szabadságelvonásról, a káros intézkedésekről, a rendszeresen felvett
maszkokról van szó, különösen a gyermekek esetében, hónapokig. Hagyni, hogy az oltásra kényszerítsék magukat.
A hit és a lelkiismeret szabadságát tömegesen korlátozták.
Egy egyházi méltóságot látok itt.
Nagyon örülök, hogy itt van.
Gondolom, nagyon szívélyesen üdvözöljük, Bishop úr.
A papoknak és lelkipásztoroknak tilos volt egy bizonyos minimális létszámnál több hívőt fogadniuk a gyülekezetükbe. Méghozzá minden
idők húsvétján. És ez heteken és hónapokon keresztül így ment.
Ez a hit és a lelkiismereti szabadság súlyos és súlyos megsértése volt.
És végül a lakosság nagy része számára hosszú időre és komolyan érintette szabadságjogaink teljes listáját.
És az alapvető jogok lehető legnagyobb mértékű megsértéséről beszélünk, amelyre valaha is sor került Svájcban.
Ez pedig a lehető legnagyobb mértékű beavatkozást jelenti a gazdaságba is.
Amikor Thomas Jordan, az SNB elnöke 2020 májusában felemelte figyelmeztető ujját, és azt mondta: Vigyázat, vigyázat, mindjárt
átlépjük a 100 milliárdos határt a vállalkozási tevékenységükben korlátozottaknak szánt támogatási
alapoknál, akkor ezt a tényezőt is figyelembe kell vennünk.
Ez pedig azt jelenti, hogy az állam elszámoltatható a polgárai felé az ilyen mértékű, tömeges beavatkozásokért.
És ez eddig nem történt meg, és ezt meg kell említenünk, mielőtt új törvényekről, mielőtt egy új WHO-paktumról beszélnénk.
Csak kifogásaink voltak.
Megvolt ez a PCR paraméter, amely a kezdetektől fogva ismert volt, emlékszem a legendás aaraui pódiumra, még augusztus 14-én -
mondta a Szövetségi Tanács Covid-19 munkacsoportjának tagja, Marcel Tanner professzor, a Tudományos Akadémia
elnöke, aki egyértelműen válaszolt Samuel Eckert kérdésére:
Igen, tehát nézze, a PCR-teszt nem ad klinikai diagnózist. Ez a lényeg. Tehát tévedés,
hogy egy pozitív teszt bizonyítja a betegséget.
Mindezt tudjuk. Röviden, csak azt akarom mondani, hogy ezt már nyár óta mindenki tudta, akinek tudnia
kellett, és a Szövetségi Tanácsnak is tudnia kellett.
Egyébként a Szövetségi Legfelsőbb Bíróság 2021-ben szintén döntött ebben a kérdésben ebben a
határozatban, amelyet valószínűleg mindannyian ismernek.
És hogy mennyire önkényes, mennyire abszurd volt ez az egész rendszer, azt mindenki
láthatta az ARENA 2022. január 7-i vitaprogramjában.
Ignazio Cassis, a Svájci Államszövetség akkori elnöke, aki szakmáját tekintve orvos, azt mondta: Bárki, aki autóbalesetben
meghal és koronavírus-pozitív, az koronavírusos áldozat.
És akkor a műsorvezető csodálkozott, és megkérdezte, és igen, Cassis azt mondta: Igen,
ez a helyzet, ezt tette a WHO a besorolással.
És mindezt valójában a WHO javasolta, nem a semmiből jött, beleértve a Covid esetek osztályozását is.
A médiánk, a politikusaink pedig mindig is csak abszolút számokkal számoltak.
Várható, hogy egy influenzás évben egy olyan országban, ahol ennyi 80, 90 év feletti ember él, valamivel
többen halnak meg ebben a korcsoportban, de relatív számokban nem lehet felismerni a világjárványt.
Mindez az újraértékelés elleni védekezéshez vezet.
Én pedig itt leírtam önöknek a legegyszerűbbnek tartott képletet, amelyet a bíróságok újra és újra ellenem
fordítottak, de amely a társadalom egészére is vonatkozik.
És ezt folyamatosan hallom minden kollégámtól és barátomtól, akik azt mondják nekem: Nézze, járványok
idején a hatóságoknak nagyobb mozgásteret kellene adni.
És amíg a hatóságok betartják a WHO irányelveit, addig ezt nem lehet és nem is szabad megkérdőjeleznünk. Valami ilyesmi.
Igen, és ez a kiindulópont világossá teszi, hogy a WHO-nak milyen rendkívül fontos szerepe van,
amikor világjárványügyi vészhelyzetet hirdet.
Még a múltban is.
Az emberek elfordulnak, a bíróságok pedig elfordulnak az alkotmányos felülvizsgálati
kötelezettségüktől, és hagyják, hogy a WHO a saját útját járja.
Ez már a múltban is így volt.
Igen, és ez az oka annak, hogy a mai napig nem került sor ezeknek a legsúlyosabb beavatkozásoknak az újraértékelésére.
Szeretném hangsúlyozni, hogy Svájcban nagyon fiatal alkotmányunk van.
Ez egy újonnan frissített alkotmány a 99. évből.
Ezért különleges demokratikus legitimációval rendelkezik.
És ha megnézzük a 2. cikkelyt, mi a célja a Konföderációnak?
Miért létezik Svájc jogi értelemben?
Akkor azt fogja találni, ahogy az új szövetségi alkotmányról szóló anyagokban is olvashatja, hogy négy egyformán fontos cél van.
Tehát a Covid mező alatti biztonság az egyik.
Aztán ott van a szabadság védelme az alapvető jogok hosszú katalógusával az elején.
A közösség védelme, azaz a közösség megosztásának megakadályozása és a jólét védelme.
És most kitalálhatod, hogy az egyik cél fontosabb-e, mint a másik?
Nem, a tanítás szerint és az egész történet egyforma értékű.
Senki sem mondhatja, hogy a biztonságot mindig minden mással szemben a szabadság rovására kell előtérbe helyezni.
Ezek fontos alapelvek ahhoz, hogy megértsük, milyen színházban találjuk magunkat.
És azt az elvet is szem előtt kell tartanunk, hogy az állam az állampolgárért van, és nem az állampolgár az államért.
És ezt már több mint 2000 évvel ezelőtt egy jól ismert jogász és római szenátor, Cicero mondta, aki igen
egyszerűen, igen tömören megfogalmazta, hogy a római res publica állam a nép res populi ügye.
Ma pedig olyan időket élünk, amikor az ellenkezőjét mondják nekünk.
Ezt senki sem hitetheti el velünk.
Nem számít, hogy mennyire bélyegeznek meg minket szélsőjobboldaliaknak.
Nem jobboldali szélsőség, ha azt mondjuk, hogy az állam az emberekért van.
Ez természetes. Jó.
Ez pedig azt jelenti, hogy ha a Szövetségi Tanács, a parlament, a bíróságok, a kantonok és a média nem hajlandó
hatékonyan kezelni a helyzetet, akkor bármikor megismétlődhet a mostanihoz hasonló eset.
És ezért kell először megtanulnunk a leckét.
Nem szabad új járványügyi jogszabályokat, világjárványügyi szerződéseket vagy az EU-nak való alárendeltséget
erőltetnünk, hanem ezeken keresztül kell dolgoznunk.
Annak érdekében, hogy fokozzuk a nyomást az újraértékelés érdekében, erősen ajánlom, hogy írják alá az
újraértékelési kezdeményezést, ha még nem tették meg.
Kérem, mindenképpen pótolja ezt. Köszönöm szépen.
És itt be is fejezhetném az előadást, mert ez mindent elmond.
Egy olyan állam, amely törvény nélkül cselekszik, nem legitimebb, mint egy rablóbanda.
És ezt mondom a gyerekeimnek is, hogy nagyjából helyes elképzelésük legyen arról, hogy mit
gondoljanak a Szövetségi Tanácsról és a bíróságokról.
Teljesen újra kell legitimálniuk magukat, mielőtt visszanyerhetnék a bizalmamat, a családom bizalmát. A családom bizalmát.
Nagyon fontos, és sajnos fontos, hogy az elején egy rövid visszatekintést tegyünk, nem szabad elfelejtenünk, hogy
az mRNS-injekciókra vonatkozó ajánlás nem a semmiből jött.
Ezt nem maguk az egészségügyi miniszterek találták ki, hanem a WHO. És egészen a közelmúltig mindezek az ajánlások még
mindig ilyen égbekiáltó egyértelműséggel szerepeltek a honlapon.
Valami apróságot is ír, hogy elolvassa, de azt is, hogy a Covid-19 vakcinákat szigorú teszteknek
vetették alá. Szigorú tesztelésnek vetették alá.
Ez nyilvánvaló félretájékoztatás.
Ez nyilvánvaló félretájékoztatás attól a nemzetközi szervezettől, amely azt állítja, hogy
csak ő határozhatja meg, hogy mi igaz és mi hamis.
Igen, és itt van még néhány példa.
És ezért tettem büntetőfeljelentést a Swissmedic ellen még 2022 júliusában, közel egyéves csapatmunka alapján a
csapatommal, de külső szakértők kiváló támogatásával is, mert nálunk, Svájcban, Svájcban vannak felelősök.
Van egy törvényünk, amely meghatározza a Swissmedic felelősségét.
A Swissmedic pedig szakértőkkel és eszközökkel rendelkezik ahhoz, hogy felismerje, hogy ezek
toxinok és nem vakcinák. Toxinok, nem vakcinák.
És ezt azért tudom ilyen könnyen és röviden elmondani, mert két éve dolgozom rajta, és
mert a bizonyítékaim olvashatók az interneten.
Mint már említettem, ezt csak a kiváló csapatomnak, Dr. Markus Zollingernek, Kati Schepisnek, a csapatom többi
tagjának és körülbelül 12-15 német és angol nyelvű országból érkező professzornak köszönhetem.
És szeretném mindannyiuknak szívből köszönetet mondani ezért a szenzációs munkáért.
És ezt be is bizonyítottuk. Különösen a frissített változatban, amely megtalálható az interneten, kezdettől fogva
világos volt, kezdettől fogva világos volt az összes engedélyező hatóság számára, hogy ez nem működhet.
Ez egy kísérlet. Nincs ráhatása, hogy pontosan mi termelődik a szervezetben, milyen mennyiségben, minőségben és mennyi ideig.
Mindezt a kezdetektől fogva tudtuk. Ők mégis hagyták, hogy megtörténjen.
És arra kérem önöket, hogy legalább az összefoglalót olvassák el.
Összefoglaló. Mindössze 20 oldal.
Azok számára pedig, akik szívesebben tartanak valamit a kezükben, létezik nyomtatott változat is, amely 20 frankért kapható.
Mindent tartalmaz, amit tudnia kell, a legfontosabb támogató professzorok bevezető szavaival.
Egyikük ma itt van, Stefan Hockertz professzor, őt követi Martin Haditsch professzor,
Sönnichsen professzor, Michael Palmer és mások.
Itt érhető el.
És ez is egy eszköz arra, hogy nyomást gyakoroljunk az újraértékelés előmozdítása érdekében.
Mert látjuk, mit látunk?
Az a tény, hogy az mRNS vakcinázás központi szerepet játszik a járványügyi törvényben
és az új világjárványügyi megállapodásokban.
Ez az alapja minden jövőbeli védőoltásnak, beleértve az antimikrobiális rezisztencia területét is,
ahogyan azt Dr. Heiko Schöning korábban említette.
Igen, és miért érdemes ezt annyira hangsúlyozni?
Ez azért fontos, mert itt kísérleti anyagokról van szó.
És meg is tettem, nem csak arról van szó, hogy nem tettek kísérletet.
Van még három vagy négy másik szempont, ami megmagyarázza, hogy miért is erősen kísérleti folyamatról van szó.
Egyszerűen fogalmazva, fogalmad sincs, mi lesz a végeredmény.
És mint civilizáció, mint civilizáció a második világháború óta úgy gondoltuk, hogy
soha többé nem engedjük, hogy ez megtörténjen.
Ezért hoztuk létre a Nürnbergi Kódexet és jogi formában a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányának 7.
cikkét, amely minden körülmények között alkalmazandó, beleértve a válsághelyzeteket is, közveszélyhelyzet esetén.
És ezt a kötelező védelmet a részvétel, a kísérletekben való önkéntes részvétel ellen már milliószor
megszegték, mert az emberek rossz információt kaptak.
Becsapták és nyomás alá helyezték őket.
Ez az a kiindulópont, amellyel mindannyian szembesülünk.
Én pedig csak egy pillantást vetek Svájcba, a jövőbe.
Ez egy részlet a járványügyi törvényből, az újonnan javasolt járványügyi törvényből.
A 6c. cikk (1) bekezdésének b) pontja új.
A Szövetségi Tanács pedig azt akarja, hogy az orvosokat és a gyógyszerészeket kötelezhessék arra, hogy a múltból kvázi
megvalósulva ilyen kísérleti anyagokat adjanak be az embereknek.
Tehát arra akarja kötelezni az orvosokat, hogy elegendő információ nélkül oltsák be az embereket.
Igen, és itt vagyunk a közepén.
Először is meg kell vizsgálnunk, hogy milyen hatáskörrel rendelkezik az Egészségügyi Világszervezet.
Ezt nagyon szépen meghatározza az alkotmányuk 1. cikke:
Az Egészségügyi Világszervezet célja, hogy minden népet hozzásegítsen a lehető legjobb egészségi állapot eléréséhez.
Rögtön tudod, hogy ez mit zár ki.
Ez kizárja, hogy hamis információkat adjunk az embereknek, hogy az embereket egy anyagra
kényszerítsük, vagy hogy mérgező anyagokat ajánljunk.
Tehát nem szabad kárt tenni. Ez a legfontosabb elv.
A bizottság irányító és koordináló szerv, és csak tanácsadói minőségben jár el. Ez a kiinduló helyzet.
Más szóval, az emberi egészség védelmének a legjobb tudás és a legjobb gyakorlat szerinti előmozdításáról van szó, valamint az
új eredmények figyelembevételéről, és egy ilyen hosszú válságszakasz után egy nagyon
hatékony és önkritikus újraértékelés elvégzéséről.
A WHO-nak magának kellett volna ezt megtennie, de nem tette meg.
Ráadásul nem nemzetek feletti szervezet, hanem csak egy államilag irányított nemzetközi szervezet,
és mindenekelőtt nincs információs monopóliuma.
De mindezt felismerte, és tiszteletben kell tartania az alapvető jogokat, és - amint azt újra és újra
hangsúlyoznom kell - folyamatosan ellenőriznie kell önmagát.
Ezek nagyon súlyos bűncselekmények, amelyeket nem követett el.
Soha nem okozhat kárt.
Az elmúlt négy és fél év során teljesen lejáratta magát azzal, hogy ismételten ilyen mérgező anyagokat
javasolt, mint az egyetlen megoldást az úgynevezett fenyegetés elleni úgynevezett küzdelemben.
És itt érkeztünk el az első kulcsfontosságú üzenethez.
A WHO-tól meg kell tagadni minden legitimitást arra, hogy további hatásköröket bitoroljon vagy kapjon.
Egyszerűen nem bizonyított, de itt egy pontot kell tenni.
Állj! Állítsák meg a menetet! After Action Review katonai zsargonban.
És csak akkor beszélhetünk új megállapodásokról, ha már minden hibát ledolgoztunk, de semmiképpen sem korábban.
Pontosan, tehát az időközi eredmény, amit az imént mondtam, itt újra összefoglaltam.
Újraértékelés nélkül nincsenek levont tanulságok. És természetesen nincsenek világjárványügyi szerződések.
Ezzel összefüggésben a múlt héten a svájci Nemzeti Tanácsban szavazásra került sor arról, hogy a svájci
parlament megvitathatja-e a világjárványról szóló szerződést.
És ez magától értetődő, hogy ezt megteszed.
Csak arról szeretném tájékoztatni Önöket, hogy az SP és a Zöld Liberálisok 100 százalékban ellenezték a parlamenti vitát.
Tényleg demokratikus szégyen, hogy nem akarjuk látni, miről tárgyal a Szövetségi Tanács.
És szerencsére a többség megőrizte az eszét, és az összes többi párt 100 százalékban
ragaszkodott ahhoz, hogy parlamenti vitát tartsanak.
Mint tudják, az Egészségügyi Világszervezet csak egy a 17 alszervezet közül.
Két szerződésről beszélünk, amelyek most jönnek létre, egy teljesen új szerződésről.
Voltak különböző verziók, a tavaly október 30-i, majd néhány nappal ezelőttig a március 13-i.
Most egy áprilisi változat jelent meg két-három nappal ezelőtt. Tényleg csak néhány nappal ezelőtt.
Itt a leglényegesebb elvekről beszélek, amelyek ezekben a változatokban azonosak.
Ne aggódj, hogy itt különböző verziókat hasonlítok össze.
Fontos tudni, hogy ez a világjárványról szóló szerződés a nemzetközi jog szempontjából teljesen új szerződés.
Az új nemzetközi szerződéseket pedig nemzeti szinten ratifikációs eljárásnak vetik alá.
Tehát parlamenti vitára van szükségünk.
Ez már a WHO alkotmányában is szerepel.
Ez így helyesen megfontolva.
Ezt egyszerűen el kell ismerni.
A parlamenti képviselőknek is meg kell akarniuk tartani ezt a vitát.
És erre 18 hónapjuk van 2025. december 1-jéig, feltéve, hogy egyáltalán megszavazzák.
Most a május végi Egészségügyi Világgyűlésen.
Ez a május, ami most jön, ami előttünk áll.
A második szintén nemzetközi szerződés.
Tisztán technikai szempontból ez egy nemzetközi szerződés.
Ez azonban azt jelenti, hogy a 2005 óta érvényben lévő nemzetközi egészségügyi szabályokat felül kell vizsgálni.
Felülvizsgáltuk, rendelkezésünkre áll az egyetlen olyan változat, amely hivatalosan eddig elérhető volt,
a WHO honlapján, 2022. november végi keltezéssel.
És ez a verzió sem egy szavazó verzió.
A szavazás egyik változata az lett volna, hogy megállapodunk a szövegezésben, hogy mely cikkeket kell módosítani,
minden esetben egy-egy módosítást, és ezt bocsátjuk szavazásra.
Mink van? Amivel itt rendelkezünk, az cikkenként hihetetlenül sok különböző változat konglomerátuma, amely vita- és
tárgyalási alapként szolgál, de soha nem használható szavazásra.
Erről beszélgettünk az elmúlt két évben.
Szóval, mi van még? Akkor van egy nem hivatalos szövegünk, amely tartalmát tekintve
némileg meggyengült, de nem került nyilvánosságra.
És itt sem rendelkezünk végleges változattal, egy olyan változattal, amelyről azt lehetne mondani, hogy most benyújtjuk
az Egészségügyi Világszervezetnek jóváhagyásra, ez az alapja.
Nem, ez nem alkalmas a szavazás alapjául.
Fontos tehát tudni, hogy ezek az egészségügyi szabályozások a WHO alapszabálya szerint tisztán
technikai jellegű szabályozásokként vannak kialakítva.
És ez önmagában indokolja, hogy azt mondjuk, hogy ezt el tudjuk fogadni az Egészségügyi Világközgyűlésen belül egyszerű
határozatképességgel, azaz 51 százalékkal, az összes tagállam többségi szavazatával, szemben a szerződéssel, amely
kétharmados határozatképességet, egy magasabb küszöböt igényel.
Tehát, és itt azt mondják, hogy nem, ezek csak technikai előírások, szabványokról és apróságokról van szó,
amelyek amúgy sem érdekelnek senkit, és az orvosok örülnek, hogy valahol le vannak írva, hogy utána tudnak nézni.
Ez az egyetlen oka ennek a hihetetlenül kiváltságos bánásmódnak.
Erre egyébként Svájc főtárgyalója, Nora Kronig is utalt a Neue Zürcher Zeitungban tavaly decemberben megjelent interjúban, és
azt mondta, hogy igen, ezek csak kisebb kiigazítások, és ezért nincs szükség ezek megvitatására, a nyilvánosság tájékoztatására,
és természetesen nem kell róluk szavazni... a lakosságnak.
Igen, és persze most rögtön megmutatom nektek, hogy minden más is így van, minden más igaz.
Itt, ez a kiváltságos bánásmód.
A legfontosabb szempont az, hogy ezek a kiigazítások az elfogadásukat követő tizenkét
hónap elteltével automatikusan hatályba lépjenek.
Ezek csak technikai kiigazítások.
És tisztán adminisztratív vagy technikai kiigazítások esetén ez rendben is lehet.
De nem olyan kiigazítások esetében, amelyeknek komoly tartalmi következményei vannak számunkra.
Összefoglalva tehát, egy meglévő nemzetközi szerződés kiigazítása, egyszerűen több.
A WHO alkotmánya nem beszél tényleges ratifikációról, ezért erről egyáltalán nem kaptunk tájékoztatást.
És minden, amit eddig láttam, a parlamenti képviselők, a svájci parlamenti képviselők kérdései a Szövetségi Tanácshoz,
beleértve Nora Kronig asszonyt is, mit mondanak, mit akarnak?
Semmi sem jött vissza. Nem volt tartalom, nem volt valódi tisztázás a Szövetségi Tanácstól.
Tehát mi, mint lakosság, még mindig nem ismerjük ezt a tartalmat.
Ezért olyan fontos, hogy megszervezzük ezt az eseményt.
Van még egy fontos dolog, amit szem előtt kell tartani, nevezetesen, hogy az ilyen kiigazításokról csak akkor lehet
szavazni, ha az Egészségügyi Világközgyűlésnek legalább négy hónappal korábban bemutatták ezt a végleges szavazási változatot.
Tehát a május végi szavazás esetén ez lenne a végleges változat 2024. január végén.
De ez nem áll rendelkezésre. Csak halljuk, tárgyalunk, tárgyalunk, tárgyalunk, tárgyalunk.
... Ez tehát azt jelenti, hogy a WHO saját játékszabályaiba ütközne - ez az egészségügyi szabályzat 55. cikkének
(2) bekezdésében szerepel -, a WHO saját eljárási szabályaiba ütközne, ha most, május végén szavaznának róla.
Ennek megfelelően Dr. Silvia Behrendt és szervezete, a Global Health Responsibility Agency nyílt levelet írt Tedrosnak, a
főtitkárnak, amelyben pontosan ezzel vádolta őt, és azt mondta: Ön felelős a WHO eljárási szabályainak betartásáért.
Nem engedhetjük meg, hogy ezekről a kiigazításokról néhány hét múlva szavazzanak anélkül, hogy bárkinek, egy
államnak lehetősége lett volna belsőleg átgondolni, hogy ezek a kiigazítások valójában mit jelentenek számunkra.
Tehát amit mi itt csinálunk, az egy kicsit olyan, mintha kávézaccot olvasnánk, mert csak annyit tehetünk, hogy értelmezzük
ezeket az adaptációs javaslatokat, és rájövünk, hogy eddig egy svájci tárgyalódelegáció soha nem mondta, soha nem mondta azt,
hogy igen, nekünk nem tetszenek ezek az adaptációs javaslatok, mi feltétlenül meg akarjuk védeni az emberi jogokat, azt akarjuk,
hogy vegyék figyelembe a hatalmi ágak szétválasztásának elvét, azt akarjuk, hogy az önkényuralomnak ezt a hihetetlen elemét, a
WHO túlzott hatalmát feltétlenül korlátozni akarjuk egy felügyeleti vagy ellenőrző hatóság segítségével, és mindenekelőtt
soha nem szabad megengednünk, hogy a WHO egyedül határozza meg, hogy az egész egészségügyi
ágazatban melyik információ helyes és melyik helytelen.
Ezt még soha nem hallottam egyetlen svájci bíró szájából sem.
De ezt azért kellett volna mondanod, mert nem értenél vele egyet.
És ezért kell erről beszélnünk.
Igen, az értékelési kritériumok eleinte nagyon egyszerűek.
Nekünk, polgároknak mindenekelőtt azt kell megkérdeznünk, hogy történt-e egyáltalán hatékony újraértékelés? Igen vagy nem?
Másodszor, betartották-e a WHO hivatalos gyakorlati kódexeit? Igen vagy nem?
És mivel nem, ez azt jelenti, hogy nem szabad róla szavazni. Ennyire egyszerű.
Még a világjárványügyi szerződésen keresztül sem, mert ezek összefüggenek.
Nagyon szorosan kapcsolódnak egymáshoz. Az új világjárványügyi szerződés és az egészségügyi
rendeletek kiigazítása szorosan összefonódik.
Más szóval, ha az egyik dologról nem szavazhatsz, akkor a másikról sem szavazhatsz, mert logikailag összefüggnek.
Ez tehát azt jelenti, hogy nem kell elsietni a következő dilemmát. Egyáltalán nincs rá szükség.
Itt vétót kell kikényszerítenünk, hogy politikusainknak pontosan ezt a pontot tudatosítaniuk kell.
Egyébként pedig Svájcban nagyon elismert és jól működő demokrácia van.
És ez számos szabályozásban is megmutatkozik. És a legtöbbször ez nem is működött olyan rosszul a múltban.
És túlságosan technikai lenne, ha most mindezt elmondanám.
De hogy egyszerűen fogalmazzak, mindezek a rendelkezések, amelyek elvezetnek a kérdéshez, vagy választ adnak arra a kérdésre -
Szabad-e nekünk, mint lakosságnak részt vennünk egy törvény megalkotásában? - mindig ugyanazon a kiindulóponton alapulnak.
Nevezetesen, hogy egy törvény vagy egy nemzetközi szerződés végső soron milyen mértékben avatkozik be a jogi helyzetünkbe,
és milyen mértékben korlátozza a kormány cselekvési jogkörét.
és mennyi beavatkozás van az egész hatalmi struktúrában? - Ahogyan azt alkotmányunk meghatározza,
a hatalmi ágak szétválasztásának struktúrájában.
Tehát minél erősebb ez a beavatkozás, annál erősebb a beleszólási jog.
És ezt különböző rendelkezésekben találjuk.
A 164. cikk itt valamivel bővebb, amely egyszerűen azt mondja ki, hogy a jogalkotás mindig azt jelenti, hogy a
népnek legalább a fakultatív népszavazás keretein belül beleszólása kell, hogy legyen.
A döntő kérdés az, hogy a WHO egyáltalán képes lesz-e a jövőben korlátozni alkotmányunk alapelveit.
És vannak alapelvek.
Ha az elmúlt 230 évben bármikor elvégezte az iskolát, akkor ez nem kerülte el a figyelmét. Igen?
Akkor nem kerülte el a figyelmét, hogy minden demokráciánkban a hatalmi visszaéléseket és az önkényt a hatalmi ágak
szétválasztásával, a demokrácia elvével, a jogszerűség elvével és az alapvető jogok
védelmével igyekszünk a lehető legjobban megakadályozni.
Ez itt az alkotmányunkban valamivel pontosabban szerepel.
Ezek az elvek mind nagyon világosan meghatározottak és jogszabályi végrehajtási rendelkezésekkel alátámasztottak.
A hatalmi ágak szétválasztása a maga gazdag esetjogával és a jogszerűség elvével felváltotta az önkény elvét.
Az emberi jogokat hatékonyan kell védeni.
Nem szabad cenzúrázni.
Igen, a kantonok alapvetően autonómok.
Az ő szintjükön pedig önállóan irányítják az egészségügyi politikát.
Az államnak pedig képesnek kell lennie arra, hogy saját prioritásokat határozzon meg, és ne mondják meg neki,
hogy melyik vírusmutációt kell üldöznie, mielőtt újra iskolákra vagy saját kórházaira fordíthatná a pénzét.
Röviden, ez egyfajta ellenőrzési rács, amelyet nekünk, de különösen a politikusoknak, a jogászoknak, minden
felelős döntéshozónak fel kell állítanunk, természetesen a tudományos és orvosi ellenőrzési rácsok mellett.
De ezek objektív kritériumok, amelyekről mindenképpen beszélhetünk.
Tehát, és úgy értem, az összes előadásomban az a hitvallásom, hogy megmutassam, hogy az alkotmány leglényegesebb
pillérei sajnos felfüggeszthetővé (levonhatóvá) válnak.
Ezért meg kell kérdeznünk Önöket, minden polgárt, kedves embertársainkat, hogy egyetértenek-e azzal, hogy a
hatásköröket ilyen magas szintre adják át anélkül, hogy Önöknek valaha is esélyük lenne visszavenni azokat.
Dióhéjban erről szól az egész.
A kötelező népszavazás pedig a technikai megvalósítás.
Nagyon röviden, van ez a két szerződés.
Az egészségügyi rendeletek kiigazításához elegendő az egyszerű többség, mivel az állítólag csak technikai jellegű, míg a
világjárványügyi szerződéshez kétharmados többség szükséges.
A május végére, május utolsó hetére, tehát körülbelül öt hét múlva tervezett szavazásról beszélünk.
És akkor a nemzetközi egészségügyi előírások kiigazításainak automatikusan hatályba kell lépniük.
Ezzel szemben az új szerződés ratifikációs eljárást ír elő.
Mi tehát a durva tartalom?
A durva tartalmat csak úgy mellékesen tudom elmagyarázni, de ez egy hatalmas üzlet.
Itt egy igazi világjárványipar van kialakulóban.
Ez nagyon jól átgondolt.
Tehát ha ezt te magad is elolvasod, meg fogod érteni.
Itt kezdődik a cím alatt, azt mondták, hogy a legrosszabb dolog, ami a Covid alatt történhetett velünk, hogy nem
tudunk mindenkinek ugyanannyi oltóanyagot egyszerre biztosítani.
Az elosztó igazságosság nem működött.
A méltányosság fogalmát erre a célra hozták létre.
Az egyenlőség elvileg elosztó igazságosság.
És azt mondták, hogy ez annyira rossz, annyira veszélyes, hogy még sok millió ember meghalhatott volna, hogy a WHO-nak kell
megadni a döntési jogkört. Oké, ezeket a termékeket gyártják.
Tehát vakcinákról, mRNS-alapú vakcinákról, diagnosztikai szerekről és általában mindenféle pandémiás termékről beszélünk.
Mindezt a WHO-nak kellene eldöntenie.
Az országoknak egy kvázi leltárt, egy állandó online leltárt kell a WHO rendelkezésére bocsátaniuk, hogy a WHO
ellenőrizni tudja, hogy Svájcnak egy kicsit többet kell adnia, különben Afrikába szállít.
Az afrikaiaknak pedig egy kicsit kevesebb, nekik egy kicsit több támogatásra van szükségük.
Ez az Aequity kifejezésben rejlik.
Akkor az államoknak - és ez nagyon, nagyon, nagyon, hogy is mondjam, egyértelműen felismerhető az új járványügyi
törvényben - folyamatosan ellenőrizniük kell a környezetet.
A lehetséges kórokozók bárhol szunnyadhatnak, szunnyadhatnak az emberekben, szunnyadhatnak a környezetben,
szunnyadhatnak a szennyvízben, szunnyadhatnak az állatvilágban.
És ott van valójában a járványügyi törvény javasolt módosításának absztrúz rendelkezése:
A Szövetségi Tanács számára lehetővé kell tenni, hogy minden intézményt kötelezzen a szennyvíz kórokozókra való vizsgálatára.
Ez a genomiális szekvenálási módszerrel történik.
Tehát valahogyan lemegy a nukleáris szintre, és megpróbál bizonyítékot hamisítani a fenyegetésről egy szennyvízből végzett
PCR-teszttel - megint csak kávézaccot olvasva -, amely alapján a Szövetségi Tanácsnak aztán
engedélyezni kellene, hogy szükségállapotot hirdessen.
Ez az önkényesség elve.
És ettől jogászként megborzongok, mert általában véve irtózom az önkénytől, és még inkább a sürgősségi törvények alapjaként.
Ez nem történhet meg.
Tehát valóban szinte pszichotikus kötelezettség az összes szennyvíz állandó ellenőrzése, és mindenféle korlátozás nélkül.
Az egész az Egy egészség címet viseli.
A bolygó általános egészsége - minden mindennel összefügg - állatok, emberek, környezet, Föld, és ez egészen az
éghajlatváltozásig, sőt, még az éghajlatváltozás, még a CO2-tartalom is adhat okot a szükségállapotra.
És az egészet, a leleteket, a talált kórokozókat egy nemzetközi adatbázisban kell kicserélni.
Ott megnézheti. És itt jön.
A kutatás és fejlesztés most kezdődik.
Más szóval, a lehetséges kórokozókkal kapcsolatos kutatás és fejlesztés, amelyek súlyosabbá válhatnak.
Ez a gain-of-function. Ez az, ahol a kórokozók mesterséges súlyosbítása az új pandémiás szerződés részeként van elrejtve.
Tehát itt van, és mint tudjuk, a Covid-19 különböző tudósok szerint különböző jelek arra utalnak, hogy a
Covid-19 nem található meg a természetben, vagy nem keletkezhetett - a Covid-19 mint SARS-CoV-2 kórokozó.
Röviden, az államokat arra ösztönzik, hogy maguk is hozzájáruljanak e kórokozók súlyosbodásához.
Aztán ott van a híres DCX-lista.
Ez a legjobb tipp, hogy úgy mondjam. Tehát a találgatás, hogy melyik kórokozó csaphat le legközelebb.
A pandémiás termékek már elérhetővé váltak e kórokozó, vakcinák alapján a Sürgősségi felhasználási jegyzék cím alatt.
És minden államnak sürgősségi engedélyeket kell létrehoznia. Hölgyeim és uraim, eddig még nem volt
hivatalos értelemben vett vészhelyzeti felhatalmazásunk.
Még mindig voltak bizonyos minimális akadályok minden európai országban és Svájcban.
Vészhelyzeti engedély címén azonban, ahogyan az USA-ban is, csak egy illetékes hatóságnak kell vészhelyzetet hirdetnie.
És akkor nincs szükség több kutatásra a hatékonyság vagy a biztonságosság tekintetében.
Egyáltalán semmit, mert ez egy vészhelyzet.
Ez a katonai elképzelés áll mögötte.
Röviden, ez egy hatalmas gazdasági ciklus, amely a vészforgatókönyvtől függetlenül létezik.
És itt vannak még ezeken kívül az egészségügyi előírások, amelyek az egészet a középpontba helyezik - a
szükségállapot, a nemzetközi aggodalomra okot adó közegészségügyi vészhelyzet kihirdetése által.
Mint mondtam, az Egészségügyi Világigazgató a jövőben bármilyen okból kihirdetheti ezt a vészhelyzetet.
A mi elvárásunk pedig pont az ellenkezője lenne.
Láttuk, hogy a globális egészségügyi vészhelyzet három éve és három hónapja tart.
Tehát a logikus következmény az lenne, hogy egy ilyen indokolatlan szükségállapotot meg lehet szüntetni,
felül lehet vizsgálni, és így tovább, és így tovább.
Ennek éppen az ellenkezője a helyzet.
És akkor a másik következik.
Mindkét szerződés közepén az Infodemics szót fogja látni.
Az infodémia az uralom nagyon döntő eszköze - le kell vonnom a következtetést -, a WHO feletti uralom nagyon döntő eszköze.
De nézze, egy nemzetközi szervezet, amely nemcsak ezekben a szerződésekben, hanem mindenhol máshol is a honlapján -
rákereshet a WHO-ra, majd az Infodemicsre - mindenhol, gyakorlatilag mindenhol ott van az
aláírás, hogy csak mi határozhatjuk meg az igazságot.
Megmondhatjuk, hogy mely anyagok hatásosak, és megmondhatjuk, hogy meddig tart a szükségállapot.
Ez tiszta önkény. Ez itt XIV. Lajos.
Ez a francia forradalom előtti abszolutista uralom.
Ez semmiképpen sem összeegyeztethető az alkotmányunkkal.
És ezt mindkét szerződésben megtalálja, és a honlapon is megtalálja máshol.
És ez önmagában, ez a dogma, hogy az igazságot magunk határozzuk meg, és hogy cenzúrát gyakoroljunk vagy indítsunk el, ez
önmagában már egy hatalmas sértés az ellen az alapelv ellen, amelyre minden demokráciában szükségünk van,
nevezetesen a szabad vélemény és a szabad információ ellen.
Ha pedig elveszik a szabad véleményt és a szabad tájékoztatást, akkor nincs szabad tudomány, nincs
igazságos igazságszolgáltatás és nincs demokrácia.
És ezt soha nem szabad megengedni.
Rendben, tehát elsősorban a helyes perspektívát akartam megadni nektek.
Mert tudja, ez a sok szerződési szabályozás két órát vesz igénybe, és a végén a nem jogász valószínűleg összezavarodik.
De most már megvannak az alapvető mérési kritériumok, amelyek a vitákban is segíthetnek, és amelyek lehetővé teszik, hogy
azt mondhassuk: Állj, először is átértékelésre van szükség!
Másodszor pedig a WHO saját játékszabályait kell betartani.
Harmadszor pedig, saját célkitűzései szerint a WHO egyáltalán nem jogosult kárt okozni.
Negyedszer pedig nézze meg Philipp Kruse többi előadását.
Itt vannak a további részletek.
Sajnálom, hogy nem sikerült végigolvasnom, és nagyon szépen köszönöm.
Köszönöm szépen Philipp.
Mindig nagyon informatív.