Svetovni zdravstveni organizaciji je treba odreči vsakršno legitimnost, da bi si
prisvojila ali pridobila dodatne pristojnosti.
Enostavno se ni izkazal, vendar je tu potrebna popolna prekinitev. Stop! O novih sporazumih lahko govorimo
šele, ko bodo odpravljene vse napake, vsekakor pa ne prej.
Upoštevati je treba še eno pomembno točko, in sicer, da se o takšnih prilagoditvah lahko glasuje le, če je
Svetovna zdravstvena skupščina vsaj štiri mesece prej prejela končno različico za glasovanje.
Z drugimi besedami, če bi o tem glasovali konec maja, bi bilo to v nasprotju s pravili igre Svetovne zdravstvene
organizacije, kot je navedeno v členu 55(2) predpisov o zdravju.
Da, merila za ocenjevanje so na začetku zelo preprosta.
Predvsem se moramo državljani vprašati, ali je bila ponovna presoja sploh izvedena? Da ali ne?
In drugič, ali so bili upoštevani uradni kodeksi ravnanja SZO? Da ali ne?
Ker je odgovor ne, to pomeni, da se o njem ne sme glasovati. Tako preprosto je.
Zdaj pa imate bistvena merila za merjenje, ki vam lahko pomagajo tudi v razpravah in vam omogočajo, da
rečete: stop, najprej je treba opraviti ponovno oceno.
Drugič, upoštevati je treba pravila igre, ki jih je določila Svetovna zdravstvena organizacija.
In tretjič, SZO v skladu s svojimi cilji sploh ni pooblaščena za povzročanje škode.
Iskrena hvala, Urs Hans, za splošno organizacijo danes 20. aprila 2024.
Cilj je, da bi skupaj ponovno ovrednotili.
To lahko dosežemo le z izobraževanjem, političnim pritiskom in dobrimi informacijami.
Pozdravljen, Stefan. Zato smo danes vsi tukaj.
V veliko čast mi je, da vam lahko spregovorim o WHO.
Vsem bi se rad zahvalil, ker ste danes prišli sem.
Odlično. Da, to vprašanje SZO je žal zelo podrobna in obsežna tema.
Zato mi je bilo prijazno dovoljeno 40 minut.
Tu se gradi dejansko nov kozmos.
Dejanski novi zdravstveni režim.
Za pravilno razvrstitev je treba poznati, kaj je bilo prej.
Poleg tega morate razumeti celoten kontekst, da se ne izgubite v podrobnostih, ki jih je veliko.
Vemo, da govorimo o dveh pogodbah Svetovne zdravstvene organizacije, ki sta polni
predlogov sprememb in nadaljnjih predlogov sprememb.
Poskušam vam dati gotovost o tej temi.
To je moja naloga. Seveda pa tega ne moreš storiti v 40 minutah.
Potrudil se bom po svojih najboljših močeh. Začnimo zelo na kratko.
Najprej si moramo zastaviti vprašanje, kako daleč smo prišli pri predelavi v Švici.
Na to temo je bil 6. aprila v Bernu zelo dober kongres.
Lahko se sklicujem le na številne odlične komentarje.
Tudi tam sem govoril predvsem o tem.
Nikoli ne smemo pozabiti, da s pravnega vidika in z vidika vpletenih ljudi še nikoli v zgodovini Švice ni bilo tako obsežnih
omejitev, prav tako pa tudi nikoli v zgodovini katere koli demokratične države z vsemi
temeljnimi pravicami, ki jih imamo v svojih ustavah.
To je tako težko za vsako osebo.
Govorimo o obveznosti bivanja doma, odvzemu prostosti, škodljivih ukrepih, rednem nameščanju mask, zlasti
otrokom za več mesecev. Dovolite, da vas silijo v cepljenje.
Svoboda vere in vesti je bila močno omejena.
Tu vidim cerkvenega dostojanstvenika.
Zelo me veseli, da ste tukaj.
Predvidevam, da vas toplo pozdravljam, gospod Bishop.
Duhovnikom in pastorjem je bilo prepovedano, da bi v svojo cerkev sprejeli več vernikov od določenega minimalnega
števila. In to ob veliki noči. To je trajalo tedne in mesece.
To je bil velik in resen poseg v svobodo prepričanja in vesti.
In na koncu je bil celoten seznam naših svoboščin resno prizadet za velik del prebivalstva in za dolgo časa.
Govorimo o največjem možnem posegu v temeljne pravice, kar jih je bilo v Švici doslej.
To pa pomeni tudi čim večje poseganje v gospodarstvo.
Ko je predsednik SNB Thomas Jordan maja 2020 dvignil opozorilni prst in dejal: Pazite, pazite, kmalu bomo presegli
mejo 100 milijard podpornih sredstev za tiste, ki jim je omejeno poslovanje, moramo upoštevati tudi ta dejavnik.
To pomeni, da je država za tako obsežne posege takšnih razsežnosti odgovorna svojim državljanom.
To se do zdaj še ni zgodilo in to moramo omeniti, preden govorimo o novih zakonih, preden govorimo o novem paktu SZO.
Imeli smo le izgovore.
Imeli smo ta parameter PCR, ki je bil znan že od samega začetka, spomnim se legendarne tribune v Aarau 14. avgusta, je dejal član
delovne skupine Zveznega sveta Covid-19, profesor Marcel Tanner, predsednik Akademije znanosti, ki
je jasno odgovoril na vprašanje Samuela Eckerta:
Da, poglejte, test PCR ne zagotavlja klinične diagnoze. To je bistvo. Torej ni prav, da pozitiven test dokazuje bolezen.
Vse to vemo. Skratka, želim samo povedati, da je bilo to znano že od poletja vsem, ki so to morali
vedeti, in da je to moral vedeti tudi Zvezni svet.
Mimogrede, o tem je leta 2021 odločilo tudi zvezno vrhovno sodišče v tej odločbi, ki jo verjetno vsi poznate.
Kako samovoljen in absurden je bil celoten sistem, smo se lahko prepričali v našem programu ARENA 7. januarja 2022.
Ignazio Cassis, takratni predsednik Švicarske konfederacije in po poklicu zdravnik, je dejal: Vsakdo, ki umre v prometni
nesreči in je pozitiven na koronavirus, je žrtev koronavirusa.
Nato se je voditeljica vprašala in vprašala, Cassis pa je odgovoril: Da, tako je, to je storila
Svetovna zdravstvena organizacija s svojo klasifikacijo.
Vse to je dejansko predlagala Svetovna zdravstvena organizacija, ni prišlo kar naenkrat,
vključno z razvrstitvijo primerov Covida.
Naši mediji in politiki pa so vedno poročali le o absolutnih številkah.
Pričakovati je, da bo v letu gripe v državi, kjer živi toliko ljudi, starejših od 80 in 90 let, umrlo nekoliko
več ljudi iz te starostne skupine, vendar v relativnih številkah pandemije ne bi mogli prepoznati.
Vse to vodi v obrambo pred ponovno presojo.
Tukaj sem zapisal po mojem mnenju najpreprostejšo formulo, ki so mi jo sodišča vedno znova
očitala, vendar velja tudi za družbo kot celoto.
To mi vedno znova govorijo vsi moji kolegi in prijatelji, ki mi pravijo: Poglejte, v času pandemij
bi morali imeti organi več manevrskega prostora.
Dokler se oblasti držijo smernic SZO, o tem ne moremo in ne smemo dvomiti. Nekaj podobnega.
Da, in to izhodišče pojasnjuje, kako izjemno ključno vlogo ima SZO, ko razglasi izredne razmere v zvezi s pandemijo.
Tudi v preteklosti.
Ljudje se obračajo stran, sodišča pa se izogibajo svoji ustavni dolžnosti presoje in dopuščajo, da WHO deluje po svoje.
Tako je bilo že v preteklosti.
Da, in zato še danes ni bila opravljena nobena ponovna ocena teh najresnejših posegov v zgodovini.
Rad bi poudaril, da imamo v Švici zelo mlado ustavo.
To je na novo posodobljena ustava iz leta 99.
Zato ima posebno demokratično legitimnost.
In če pogledate 2. člen, kakšen je namen Konfederacije?
Zakaj Švica obstaja v pravnem smislu?
Potem boste ugotovili, kot lahko preberete tudi v gradivu o novi zvezni ustavi, da obstajajo štirje enako pomembni cilji.
Torej je varnostna enota pod poljem Covid ena.
Na začetku je zaščita svobode z dolgim seznamom temeljnih pravic.
Zaščita skupnosti, tj. prepoved delitve skupnosti in zaščita blaginje.
In zdaj lahko ugibate, ali je eden od teh ciljev pomembnejši od drugega?
Ne, doktrina in celotna zgodba imata enako vrednost.
Nihče ne bi smel reči, da je treba varnost na račun svobode vedno postaviti pred vse drugo.
To so pomembna načela za razumevanje gledališča, v katerem se nahajamo.
Zavedati se moramo tudi načela, da je država tu za državljana in ne državljan za državo.
To je pred več kot 2000 leti povedal znani pravnik in rimski senator Ciceron, ki je preprosto in jedrnato povedal, da je
država v rimskem jeziku res publica stvar ljudstva res populi.
Danes smo v času, ko nam govorijo nasprotno.
Nihče nas ne bi smel prepričati v to.
Ne glede na to, koliko nas označujejo za desničarske skrajneže.
Ni desničarski ekstremizem, če rečemo, da je država namenjena ljudem.
To je samoumevno. Dobro.
Če zvezni svet, parlament, sodišča, kantoni in mediji ne bodo hoteli učinkovito reševati razmer, se lahko
kaj podobnega, kar smo doživeli zdaj, kadar koli ponovi.
Zato se moramo najprej naučiti lekcije.
Ne smemo si prizadevati za novo zakonodajo o epidemijah, pogodbe o pandemijah ali podrejanje EU, ampak moramo delati prek njih.
Da bi povečali pritisk za ponovno oceno, vam toplo priporočam, da podpišete pobudo za ponovno oceno, če tega še niste storili.
Prosimo, vsekakor to nadoknadite. Najlepša hvala.
In tukaj bi lahko končal predavanje, saj to pove vse.
Država, ki deluje brez zakona, ni nič bolj legitimna od roparske tolpe.
To govorim tudi svojim otrokom, da imajo približno pravo predstavo o tem, kaj si naj mislijo o Zveznem svetu in sodiščih.
Preden si lahko povrnejo moje zaupanje in zaupanje moje družine, se morajo popolnoma legitimirati. Dobro.
Zelo pomembno je, in žal je na začetku pomembno, da se na kratko ozremo nazaj, da se moramo zavedati, da
to priporočilo za injekcije mRNA ni prišlo iznenada.
Tega niso predlagali ministri za zdravje, temveč Svetovna zdravstvena organizacija. In do nedavnega
so bila vsa ta priporočila še vedno tako očitno jasno objavljena na spletni strani.
V njem je zapisano tudi nekaj malega, kar ne morete prebrati, vendar je v njem tudi navedeno, da so bila cepiva Covid-19
podvržena strogemu testiranju. Podvržena strogemu testiranju.
To so očitne napačne informacije.
To so očitne dezinformacije mednarodne organizacije, ki trdi, da lahko samo ona določi, kaj je res in kaj ne.
Da, in tu je še nekaj primerov.
Zato sem julija 2022 vložil kazensko ovadbo zoper Swissmedic na podlagi skoraj enoletnega timskega dela s svojo
ekipo, pa tudi ob odlični podpori zunanjih strokovnjakov, saj imamo v Švici odgovorne ljudi.
Imamo zakon, ki opredeljuje odgovornost Swissmedica.
Swissmedic ima na voljo strokovnjake in sredstva, s katerimi lahko ugotovi, da gre za
toksine in ne za cepiva. Toksini in ne cepiva.
To lahko povem tako preprosto in na kratko, ker se s tem ukvarjam že dve leti in ker je moje dokaze mogoče prebrati na internetu.
Kot sem že dejal, mi je to uspelo le zahvaljujoč moji odlični ekipi Dr. Markusa Zollingerja, Kati Schepis,
preostali ekipi in približno 12 do 15 profesorjem iz nemško in angleško govorečih držav.
Vsem bi se vam rad iz srca zahvalil za to senzacionalno delo.
In to smo dokazali. Zlasti v posodobljeni različici, ki jo lahko najdete na spletu, je bilo od začetka
jasno, vsem organom za izdajo dovoljenj je bilo od začetka jasno, da to ne more delovati.
To je poskus. Nimate nadzora nad tem, kaj točno se proizvaja v telesu, v kakšni količini, kakovosti in kako dolgo.
Vse to smo vedeli že od začetka. Vseeno so dovolili, da se je to zgodilo.
Pozivam vas, da preberete vsaj povzetek.
Povzetek. Ima le 20 strani.
Za tiste, ki raje držijo nekaj v rokah, pa je na voljo tiskana različica, ki je za 20 frankov na voljo zunaj.
Vsebuje vse, kar morate vedeti, z uvodnimi besedami najpomembnejših profesorjev.
Eden od njih je danes tukaj, profesor Stefan Hockertz, sledijo mu profesor Martin Haditsch,
profesorji Sönnichsen in Michael Palmer ter drugi.
Na voljo je tukaj.
To je tudi sredstvo za izvajanje pritiska, ki spodbuja ponovno ocenjevanje.
Kaj vidimo, kaj vidimo?
Dejstvo, da ima cepljenje z mRNA osrednjo vlogo v Zakonu o epidemijah in novih sporazumih o pandemijah.
To je osnova za vsa prihodnja cepljenja, tudi na področju protimikrobne odpornosti, kot je že omenil Dr. Heiko Schöning.
Da, in zakaj je to vredno poudariti?
To je pomembno, ker govorimo o eksperimentalnih snoveh.
Imam, ne gre le za to, da ni bilo poskusov.
Obstajajo še trije ali štirje drugi vidiki, ki pojasnjujejo, zakaj gre za zelo eksperimentalen proces.
Odkrito povedano, ne veste, kakšen bo končni rezultat.
In kot civilizacija, kot civilizacija od druge svetovne vojne naprej, smo mislili, da tega ne bomo nikoli več dopustili.
Zato smo oblikovali nürnberški kodeks in v pravni obliki člen 7 Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih
pravicah, ki se uporablja v vseh okoliščinah, tudi v kriznih razmerah v primeru izrednih razmer.
In ta obvezna zaščita pred sodelovanjem, neprostovoljnim sodelovanjem v poskusih, je bila že
milijonkrat kršena, ker so ljudje dobili napačne informacije.
Bili so prevarani in pod pritiskom.
To je izhodišče, s katerim se vsi soočamo.
Pogledam v Švico, v prihodnost.
To je odlomek iz Zakona o epidemijah, novo predlaganega Zakona o epidemijah.
Dodana je nova točka b prvega odstavka člena 6c.
Zvezni svet pa želi, da bi lahko zdravnikom in farmacevtom dovolil, da ljudem dajejo takšne
eksperimentalne snovi kot kvazi uresničitev iz preteklosti.
Zato želi zdravnike obvezati, da cepijo ljudi brez zadostnih informacij.
Da, in tukaj smo sredi dogajanja.
Najprej je treba razmisliti, kakšne so pristojnosti Svetovne zdravstvene organizacije.
To je zelo lepo zapisano v členu 1 njihove ustave:
Namen Svetovne zdravstvene organizacije je pomagati vsem ljudem doseči najboljše možno zdravstveno stanje.
Takoj veste, kaj to izključuje.
To izključuje dajanje napačnih informacij, siljenje v uporabo snovi in priporočanje strupenih snovi.
Zato ne smete škodovati. To je najpomembnejše načelo.
Je organ za upravljanje in usklajevanje ter deluje le kot svetovalni organ. To je izhodiščni položaj.
Z drugimi besedami, gre za napredek pri varovanju zdravja ljudi v skladu z najboljšim znanjem in najboljšo prakso ter za
upoštevanje novih spoznanj, po tako dolgem obdobju krize pa je treba izvesti zelo učinkovito in samokritično ponovno oceno.
Svetovna zdravstvena organizacija bi morala to storiti sama, vendar tega ni storila.
Poleg tega ni nadnacionalna organizacija, temveč le državna mednarodna organizacija,
predvsem pa nima monopola nad informacijami.
Vendar je vse to spoznala, zato mora spoštovati temeljne pravice in, kot moram vedno
znova poudarjati, se mora nenehno preverjati.
Gre za zelo huda kazniva dejanja, ki jih ni storila.
Nikoli ne sme povzročiti škode.
V zadnjih štirih letih in pol se je popolnoma diskreditirala, saj je večkrat predlagala takšne strupene snovi kot edino
rešitev v tako imenovanem boju proti tako imenovani grožnji.
In tu pridemo do prvega ključnega sporočila.
Svetovni zdravstveni organizaciji je treba odreči vsakršno legitimnost, da bi si
prisvojila ali pridobila dodatne pristojnosti.
Enostavno se ni izkazal, vendar je tu potrebna popolna prekinitev.
Ustavite se! Ustavite pohod! After Action Review v vojaškem žargonu.
O novih sporazumih lahko govorimo šele, ko bodo odpravljene vse napake, nikakor pa ne prej.
Točno tako, zato je vmesni rezultat, to, kar sem pravkar povedal, ponovno povzet tukaj.
Brez ponovne presoje ni pridobljenih izkušenj. In zagotovo ne pogodb za pandemijo.
V zvezi s tem je prejšnji teden v švicarskem nacionalnem svetu potekalo glasovanje o tem, ali naj
švicarski parlament razpravlja o pogodbi o pandemiji.
To je samoumevno.
Rad bi vas le obvestil, da sta se PS in Zeleni liberalci 100-odstotno izrekli proti razpravi v Parlamentu.
Resnično je demokratična sramota, da ne želimo videti, o čem se Zvezni svet pogaja.
Na srečo je večina ohranila razsodnost in vse druge stranke so stoodstotno vztrajale pri parlamentarni razpravi.
Kot veste, je Svetovna zdravstvena organizacija le ena od 17 podorganizacij.
Govorimo o dveh pogodbah, ki ju je zdaj treba oblikovati, o popolnoma novi pogodbi.
Bile so različne različice, in sicer različica z dne 30. oktobra lani, nato pa še pred nekaj dnevi različica z dne 13. marca.
Pred dvema ali tremi dnevi se je pojavila različica iz aprila. Pravzaprav šele pred nekaj dnevi.
Govorim o najpomembnejših načelih, ki so v vseh različicah enaka.
Ne skrbite, da primerjam različne različice.
Pomembno je vedeti, da je ta pogodba o pandemiji popolnoma nova pogodba v mednarodnem pravu.
Za nove mednarodne pogodbe pa velja postopek ratifikacije na nacionalni ravni.
Zato potrebujemo parlamentarno razpravo.
To je zapisano že v ustavi Svetovne zdravstvene organizacije.
To je pravilno upoštevano.
Preprosto ga je treba priznati.
To razpravo si morajo želeti tudi poslanci.
Za to imate na voljo 18 mesecev do 1. decembra 2025, če se bo o tem sploh glasovalo.
Zdaj na Svetovni zdravstveni skupščini konec maja.
Ta maj, ki prihaja zdaj, je pred nami.
Druga je prav tako mednarodna pogodba.
S povsem tehničnega vidika gre za mednarodno pogodbo.
Vendar to pomeni, da mednarodni zdravstveni predpisi veljajo že od leta 2005 in jih je treba revidirati.
Revidirana je edina različica, ki je doslej uradno na voljo na spletišču SZO in je datirana konec novembra 2022.
Tudi ta različica ni različica za glasovanje.
Ena od različic glasovanja bi bila, da bi se dogovorili o besedilu, kateri členi naj bi se spremenili, v vsakem primeru
o enem predlogu spremembe in to predložili na glasovanje.
Kaj imamo? Imamo konglomerat neverjetnega števila različnih različic na člen, ki so podlaga za razpravo in
pogajanja, vendar jih ni mogoče uporabiti za glasovanje.
O tem smo se pogovarjali približno zadnji dve leti.
Kaj imamo še na voljo? Imamo neuradno besedilo, ki je vsebinsko nekoliko oslabljeno, vendar ni bilo javno objavljeno.
Tudi tu nimamo končne različice, za katero bi lahko rekli, da jo zdaj pošiljamo v odobritev
Svetovni zdravstveni organizaciji, kar je osnova.
Ne, to ni primerna podlaga za glasovanje.
Pomembno je vedeti, da so ti zdravstveni predpisi v skladu z ustavo SZO oblikovani kot povsem tehnični predpisi.
Že samo to je razlog, da lahko to sprejmemo v okviru Svetovne zdravstvene skupščine z navadnim kvorumom, tj. 51
odstotki, večino glasov vseh držav članic, v nasprotju s pogodbo, ki zahteva dvotretjinski kvorum, kar je višji prag.
In tu pravijo, ne, to so le tehnični predpisi, gre za standarde in malenkosti, ki tako ali tako nikogar ne zanimajo, zdravniki
pa so veseli, da so nekje zapisani in da lahko to preverijo.
To je edini razlog za to izjemno privilegirano obravnavo.
Mimogrede, glavna švicarska pogajalka Nora Kronig je to omenila v intervjuju za Neue Zürcher Zeitung decembra lani in dejala, da
gre le za manjše prilagoditve, zato o njih ni treba razpravljati, obveščati javnosti in
zagotovo ne glasovati o njih ... prebivalstvo.
Da, in seveda vam bom zdaj pokazal, da je vse drugo res, da je vse drugo prav.
Tukaj je ta privilegirana obravnava.
Najpomembnejši vidik je, da te prilagoditve začnejo veljati samodejno dvanajst mesecev po njihovem sprejetju.
To so le tehnične prilagoditve.
Za povsem administrativne ali tehnične prilagoditve je to lahko v redu.
Vendar ne za prilagoditve, ki imajo za nas resne vsebinske posledice.
Če povzamemo, gre za prilagoditev obstoječe mednarodne pogodbe, preprosto več.
Ustava SZO ne govori o dejanski ratifikaciji, zato o njej sploh nismo bili obveščeni.
In vse, kar sem doslej videl, vprašanja poslancev, švicarskih poslancev Zveznemu svetu,
vključno z gospo Noro Kronig, kaj pravijo, kaj želijo?
Nič se ni vrnilo. Zvezni svet ni dal nobene vsebine, nobenih pravih pojasnil.
Zato kot prebivalstvo še vedno ne poznamo te vsebine.
Zato je tako pomembno, da organiziramo ta dogodek.
Upoštevati je treba še eno pomembno točko, in sicer, da se o takšnih prilagoditvah lahko glasuje le, če je
Svetovna zdravstvena skupščina vsaj štiri mesece prej prejela končno različico za glasovanje.
Če bi torej glasovali konec maja, bi bila to končna različica konec januarja 2024.
Vendar ta ni na voljo. Samo slišimo, se pogajamo, se pogajamo, se pogajamo, se pogajamo.
... To torej pomeni, da bi bilo v nasprotju s pravili igre Svetovne zdravstvene organizacije - to je v drugem odstavku 55.
člena pravilnika o zdravju -, če bi Svetovna zdravstvena organizacija o tem želela glasovati zdaj,
konec maja, bi bilo to v nasprotju z njenim poslovnikom.
Dr. Silvia Behrendt in njena organizacija Global Health Responsibility Agency sta zato Tedrosu, generalnemu sekretarju,
napisali odprto pismo, v katerem sta ga obtožili prav tega in dejali: Odgovorni ste za spoštovanje postopkovnih pravil SZO.
Ne morete dovoliti, da se o teh prilagoditvah glasuje čez nekaj tednov, ne da bi kdor koli, država, imel priložnost notranje
razmisliti o tem, kaj te prilagoditve dejansko pomenijo za nas.
Zato je to, kar počnemo tukaj, podobno branju kavne usedline, saj lahko le razlagamo te predloge za prilagoditev in ugotovimo, da
švicarska pogajalska delegacija do zdaj še nikoli ni rekla, nikoli ni zares rekla, da, ti predlogi za prilagoditev nam niso
všeč in da želimo nujno zaščititi človekove pravice, želimo, da se upošteva načelo delitve oblasti, želimo, da se ta neverjetni
element samovolje, ta prekomerna moč SZO, absolutno omeji s pomočjo nadzornega ali kontrolnega organa, predvsem pa ne
smemo nikoli dovoliti, da SZO sama določa, katere informacije so pravilne in katere napačne v celotnem zdravstvenem sektorju.
Tega še nikoli nisem slišal iz ust nobenega sodnika v Švici.
Toda to bi morali povedati, ker se s tem ne bi strinjali.
Zato se moramo o tem pogovoriti.
Da, merila za ocenjevanje so sprva zelo preprosta.
Predvsem se moramo državljani vprašati, ali je bila ponovna presoja sploh izvedena? Da ali ne?
In drugič, ali so bili upoštevani uradni kodeksi ravnanja SZO? Da ali ne?
In ker ne, to pomeni, da se o njem ne sme glasovati. Tako preprosto je.
Niti prek pogodbe o pandemiji, saj sta povezani.
Med seboj so zelo tesno povezani. Nova pogodba o pandemiji in prilagoditev zdravstvenih predpisov sta med seboj tesno povezani.
Z drugimi besedami, če ne smete glasovati o eni stvari, potem ne smete glasovati tudi o drugi, saj sta logično povezani.
Zato ni treba hiteti z naslednjo dilemo. To sploh ni potrebno.
Tu moramo izsiliti veto, da bi naše politike opozorili prav na to.
Mimogrede, v Švici imamo zelo cenjeno in dejansko dobro delujočo demokracijo.
To je razvidno iz številnih predpisov. In večinoma se to v preteklosti ni tako slabo obneslo.
Če bi zdaj vse to poudaril, bi bilo to preveč tehnično.
Toda če poenostavim, vse te določbe, ki vodijo k vprašanju ali odgovarjajo nanj - ali lahko kot prebivalci sodelujemo
pri oblikovanju zakona? - vedno temeljijo na istem izhodišču.
Namreč, v kolikšni meri bo zakon ali mednarodna pogodba na koncu posegla v naš pravni položaj in v
kolikšni meri bo omejila pristojnost vlade za ukrepanje.
in koliko je vmešavanja v celotno strukturo oblasti? - Kot je opredeljeno v naši ustavi, v strukturi delitve oblasti.
Močnejši ko je ta poseg, močnejša je pravica do izražanja mnenja.
To najdemo v različnih določbah.
Pri tem je nekoliko obsežnejši 164. člen, ki preprosto pravi, da zakonodaja vedno pomeni, da se mora
ljudstvo izreči vsaj v okviru neobveznega referenduma.
Ključno vprašanje je, ali bo Svetovna zdravstvena organizacija v prihodnosti sploh lahko omejevala temeljna načela naše ustave.
Obstajajo tudi temeljna načela.
Če ste v zadnjih 230 letih kadar koli končali šolo, vam to ni ušlo. Da?
Gotovo vam ni ušlo, da si v vseh naših demokracijah z delitvijo oblasti, načelom demokracije, načelom zakonitosti
in varstvom temeljnih pravic po najboljših močeh prizadevamo preprečiti zlorabo oblasti in samovoljo.
V naši ustavi je to nekoliko natančneje opredeljeno.
Vsa ta načela so zelo jasno opredeljena in podprta z zakonskimi izvedbenimi določbami.
Načelo delitve oblasti z bogato sodno prakso in načelom zakonitosti je nadomestilo načelo arbitrarnosti.
Človekove pravice je treba učinkovito zaščititi.
Cenzure ne sme biti.
Da, kantoni so načeloma avtonomni.
Na svoji ravni samostojno vodijo zdravstveno politiko.
Država mora imeti možnost, da sama določi svoje prednostne naloge, ne pa da ji nekdo narekuje, katero mutacijo
virusa mora preganjati, preden lahko spet uporabi svoj denar za šole ali lastne bolnišnice.
Skratka, to je neke vrste nadzorna mreža, ki jo moramo vzpostaviti mi, predvsem pa politiki, pravniki in vsi
odgovorni, ki sprejemajo odločitve, seveda poleg znanstvenih nadzornih mrež in medicinskih nadzornih mrež.
Toda to so objektivna merila, o katerih se lahko zagotovo pogovarjamo.
Zato je moj cilj na vseh predavanjih pokazati, da najpomembnejši stebri ustave žal postajajo suspendirani (odbitni).
Zato vas moramo vprašati, vse državljane, dragi soljudje, ali se strinjate, da se pristojnosti prenašajo na tako
visoko raven, ne da bi jih lahko kadar koli vzeli nazaj.
Skratka, za to gre.
Obvezni referendum pa je tehnična izvedba.
Zelo na kratko, imamo ti dve pogodbi.
Za prilagoditev zdravstvenih predpisov zadostuje navadna večina, saj naj bi šlo le za tehnične spremembe, medtem
ko je za pandemsko pogodbo potrebna dvotretjinska večina.
Govorimo o načrtovanem glasovanju konec maja, zadnji teden v maju, torej čez približno pet tednov.
Nato bi morale samodejno začeti veljati prilagoditve mednarodnih zdravstvenih predpisov.
Nasprotno pa nova pogodba zahteva postopek ratifikacije.
Kakšna je torej groba vsebina?
Grobo vsebino lahko razložim le bežno, vendar gre za velik posel.
Tu se vzpostavlja prava pandemična industrija.
To je zelo dobro premišljeno.
Če boste to prebrali sami, boste razumeli.
Začelo se je že pod naslovom, kjer je bilo rečeno, da je najhujša stvar, ki bi se nam lahko zgodila pod Covidom, ta, da ne
bi mogli vsem zagotoviti enake količine cepiva ob istem času.
Distributivna pravičnost se ni obnesla.
V ta namen je bil ustvarjen izraz lastniški kapital.
Pravičnost naj bi bila distributivna pravičnost.
Rekli so, da je bilo tako hudo, tako nevarno, da bi lahko umrlo še več milijonov ljudi in da moramo dati WHO
pristojnost, da odloča. Ok, to so izdelki, ki se proizvajajo.
Govorimo torej o cepivih, cepivih na osnovi mRNA, diagnostičnih sredstvih in na splošno o vseh vrstah pandemičnih izdelkov.
O vsem tem bi morala odločati Svetovna zdravstvena organizacija.
Države morajo SZO zagotoviti kvazi popis, stalni spletni popis, da lahko SZO preveri, ali mora Švica
zagotoviti nekaj več, sicer pa dostaviti v Afriko.
Afričani imajo malo manj, potrebujejo malo več podpore.
To se skriva v izrazu Aequity.
Potem morajo države - in to je zelo, zelo, res, kako naj rečem, jasno razvidno iz novega
zakona o epidemijah - stalno spremljati okolje.
Morebitni patogeni lahko mirujejo kjer koli, lahko mirujejo v ljudeh, lahko mirujejo v okolju, lahko
mirujejo v odpadni vodi, lahko mirujejo v živalskem svetu.
V predlagani spremembi Zakona o epidemijah je dejansko navedena zavajajoča določba:
Zvezni svet bi moral imeti možnost, da vse ustanove zaveže k testiranju odpadne vode na patogene organizme.
Pri tem se uporablja metoda genomskega sekvenciranja.
Zato se nekako spustite na jedrsko raven in poskušate ponarediti dokaze o grožnji s testom PCR iz odpadne vode -
spet beremo kavno usedlino -, na podlagi katerega bi moral zvezni svet razglasiti izredne razmere.
To je načelo arbitrarnosti.
In to me kot pravnika navdaja z grozo, saj na splošno sovražim samovoljo, še toliko bolj pa
samovoljo kot podlago za zakon o izrednih razmerah.
To se ne sme zgoditi.
Zato je stalen nadzor vseh odpadnih voda brez kakršne koli omejitve res skoraj psihotična obveznost.
Vse skupaj poteka pod naslovom One Health.
Splošno zdravje planeta - vse je povezano - živali, ljudje, okolje, Zemlja in vse do podnebnih sprememb,
celo podnebne spremembe, celo vsebnost CO2 bi morala biti razlog za izredne razmere.
Celotno zadevo, ugotovitve in najdene patogene, je treba izmenjati v mednarodni zbirki podatkov.
Ogledate si ga lahko tam. In tukaj je.
Zdaj je treba opraviti raziskave in razvoj.
Z drugimi besedami, raziskave in razvoj možnih patogenov, ki bi lahko postali hujši.
To je pridobitev funkcije. Tu se skriva umetno poslabšanje patogenih organizmov kot del nove pogodbe o pandemiji.
Kot vemo, Covid-19 po mnenju različnih znanstvenikov kaže na to, da ga ni mogoče najti v naravi ali da ne
bi mogel nastati - Covid-19 kot patogen SARS-CoV-2.
Skratka, države so spodbujene, da same prispevajo k povečanju števila teh patogenov.
Potem je tu še slavni seznam DCX.
To je tako rekoč najboljša domneva. Torej ugibanje o tem, kateri patogen bi lahko udaril naslednji.
Na podlagi tega patogena so že na voljo pandemski izdelki, cepiva z naslovom Seznam za uporabo v nujnih primerih.
Vse države bi morale vzpostaviti dovoljenja za ukrepanje v nujnih primerih. Gospe in gospodje,
nujnih pooblastil v formalnem smislu še nismo imeli.
V vseh naših državah v Evropi in v Švici smo še vedno imeli določene minimalne ovire.
V okviru dovoljenja za izredne razmere, kot v ZDA, pa mora izredne razmere razglasiti le en pristojni organ.
In potem ni več potrebe po raziskavah o učinkovitosti ali varnosti.
Nič, ker gre za nujne primere.
To je vojaška zamisel.
Skratka, gre za velik gospodarski cikel, ki obstaja ne glede na izredne razmere.
Poleg tega pa so tu še zdravstveni predpisi, ki vse skupaj postavljajo v ospredje - v ospredje jih je postavila
razglasitev izrednih razmer, in sicer izrednih razmer na področju javnega zdravja mednarodnega pomena.
Kot sem že dejal, lahko svetovni direktor za zdravje v prihodnosti iz kakršnega koli razloga razglasi izredne razmere.
Naša pričakovanja pa bi bila ravno nasprotna.
Svetovna zdravstvena kriza traja že tri leta in tri mesece.
Logična posledica tega bi bila, da se lahko takšno neupravičeno izredno stanje odpravi, da se
ga lahko pregleda in tako naprej in tako naprej.
Prav nasprotno.
Nato sledi drugi.
Na sredini obeh pogodb je napis Infodemics.
Infodemika je zelo odločilno sredstvo za prevlado - moram zaključiti - zelo odločilno sredstvo za prevlado SZO.
Toda poglejte, mednarodna organizacija, ki ne le v teh pogodbah, ampak tudi povsod drugje na svoji domači strani - lahko
vtipkate WHO in nato Infodemics - povsod je praktično vsepovsod podpisana, da lahko samo mi ugotovimo resnico.
Dovoljeno nam je, da določimo, katere snovi so učinkovite, in da določimo, kako dolgo bodo trajale izredne razmere.
To je čista samovolja. To je Ludvik XIV.
To je obdobje pred francosko revolucijo, absolutistična vladavina.
To nikakor ni v skladu z našo ustavo.
To boste našli v obeh pogodbah in tudi drugje na domači strani.
Že samo to, ta dogma, da lahko sami določamo resnico in izvajamo ali sprožamo cenzuro, že samo to je velik prekršek proti
temeljnemu načelu, ki ga potrebujemo v vsaki demokraciji, in sicer proti svobodnemu mnenju in svobodnim informacijam.
In če odvzamete svobodno mnenje in svobodne informacije, potem nimate svobodne znanosti, pravičnega pravosodja in demokracije.
To se ne sme nikoli zgoditi.
Prav, zato sem vam želel predvsem dati pravo perspektivo.
Saj veste, z vsemi temi pogodbenimi predpisi traja dve uri, na koncu pa bo ne pravnik najverjetneje zmeden.
Zdaj pa imate na voljo bistvena merila za merjenje, ki vam lahko pomagajo tudi v razpravah in vam omogočajo, da
rečete: Stop, najprej je treba opraviti ponovno oceno!
Drugič, upoštevati je treba pravila igre, ki jih je določila Svetovna zdravstvena organizacija.
In tretjič, SZO v skladu s svojimi cilji sploh ni pooblaščena za povzročanje škode.
In četrtič, oglejte si druge predstavitve Philippa Kruseja.
Tukaj so druge podrobnosti.
Žal mi je, da nisem prišla do konca, in najlepša hvala.
Najlepša hvala Philipp.
Vedno zelo informativno.