СЗО мора бити ускраћен сваки легитимитет да узурпира или јој буду додељена додатна овлашћења.
Једноставно то није доказано, већ је овде потребан тачки. Станite! И тек када се све грешке исправе, можемо
говорити о новим споразумима, и свакако не пре тога.
Па, постоји још једна важна ствар коју треба имати на уму, наиме да се о таквим изменама може гласати само ако је
коначна верзија гласања поднета Светској здравственој скупштини најмање четири месеца унапред.
Дакле, то би било супротно њиховим сопственим правилима – како је наведено у члану 55(2) Закона о здравственим
прописима – и супротно њиховим процедуралним правилима СЗО ако би сада, крајем маја, желели да о томе гласају.
Да, критеријуми за процену су на први поглед прилично једноставни.
Прво и најпре, као грађани, морамо се запитати: да ли је уопште спроведена било каква ефикасна преиспитивања? Да или не?
И друго, да ли су поштована формална пословна правила СЗО? Да или не?
И пошто не, то значи да се не може ставити на гласање. То је тако једноставно.
Али сада имате суштинске критеријуме за мерење, који вам такође могу помоћи у дискусијама и омогућити вам
да кажете: "Стоп, пре свега мора да се обави преглед."
И друго, морају се поштовати сопствена правила СЗО.
И треће, према својим циљевима, СЗО уопште није овлашћена да нанесе штету.
Хвала пуно, Урс Ханс, што си данас, 20. априла 2024. године, све организовао.
Циљ је да заједно донесемо преиспитивање.
Можемо то постићи само кроз образовање, политички притисак и добре информације.
Здраво, Стефане. И зато смо сви данас овде.
За мене је велика част што могу да говорим пред вама овде о теми СЗО.
И желео бих да изразим своју искрену захвалност свима вама што сте данас дошли овде.
Одлично. Да, нажалост, ово питање СЗО је веома детаљна и широка тема.
Стога ми је љубазно одобрено 40 минута.
Овде се гради стварни, заиста нови космос.
Заиста нови режим здравља.
А да би се ово ставило у перспективу, потребно је разумети шта се до сада догодило.
А онда мораш да разумеш укупни контекст да се не изгубиш у детаљима, којих има много.
Знамо да говоримо о два споразума СЗО, и они су пуни предложених измена и даљих предложених измена.
И покушавам да вам пружим неку утеху по овом питању.
То је мој посао. Али, наравно, то не можете урадити за 40 минута.
Само ћу дати све од себе. Хајде да почнемо укратко.
Прво, морамо се запитати колико смо напредовали у суочавању са прошлошћу овде у Швајцарској.
6. априла у Берну одржана је веома добра конференција о овој теми.
Могу само да се позивам на бројна одлична објашњења тамо.
Такође сам тамо углавном говорио о овоме.
Никада не сме смети да, са правног становишта, из угла људи, из угла свих укључених, у историји Швајцарске, а рекао бих и у
историји било које демократске земље, никада није било тако масовних ограничења свих
основних права која су нам загарантована у уставима.
И тако тешко за сваког појединца.
Овде говоримо о обавези боравка код куће, лишавању слободе, штетним мерама, редовном ношењу маски, посебно за
децу током више месеци. Изложеност притиску за вакцинацију.
Слобода вероисповести и савести била је озбиљно ограничена.
Видим овде црквеног достојанственика.
Веома ми је драго што сте овде.
Веома топао дочек, претпостављам, владико.
Свештеницима и министрима је било забрањено да у своје цркве пуштају више од одређеног минималног броја верника. И то
се догодило баш за Ускрс. И трајало је недељама и месецима.
То је било веома озбиљно угрожавање слободе вероисповести и савести.
И на крају, цео списак наших слобода био је озбиљно угрожен за велики део становништва и то дуго време.
И тиме говоримо о највећем могућем кршењу основних права које се икада догодило у Швајцарској.
А то значи, поред тога, највећу могућу интервенцију у економији.
Када је председник Швајцарске националне банке Томас Јордан још у мају 2020. године подигао прст упозорења, рекавши: "Пажња, пажња,
ускоро ћемо прећи границу од 100 милијарди у средствима подршке за оне чије су пословне активности
ограничене", онда морамо и тај фактор узети у обзир.
А то значи да држава, за тако масивне интервенције ове величине, дугује својим грађанима одговорност.
И то се до данас није догодило, и морамо то поменути пре него што говоримо о новим
законима, пре него што говоримо о новом пакту СЗО.
Имали смо само изговоре.
Имали смо ово ПЦР мерење, које је било познато од самог почетка. Сећам се легендарне панел-дискусије у Арауу 14. августа, када је
професор Марсел Танер, члан радне групе Савезног већа за КОВИД-19 и председник Швајцарске академије наука,
јасно и недвосмислено одговорио на питање Самуела Екерта:
"Да, па видите, ПЦР тест не пружа клиничку дијагнозу." У томе је поента. Дакле,
погрешно је рећи да позитиван тест доказује болест.
Сви то знамо. Укратко, оно што покушавам да кажем је да су сви који су требало да знају о томе били обавештени
најкасније од лета, а Савезни савет је морао да зна за то.
Уосталом, Савезни суд је такође потврдио ово 2021. године у овој одлуци, са којом сте вероватно сви упознати.
Колико је само овај читав систем био произвољан, колико потпуно апсурдан, показано је свима у нашем
дискусионом програму Арена 7. јануара 2022. године.
Затим је Игнацио Касис, који је у то време био председник Швајцарске Конфедерације и по професији лекар, рекао:
"Свака особа која умре у саобраћајној несрећи и тестира се позитивно на коронавирус је смрт од коронавируса."
А онда је водитељ застао и поново питао, и да, рекао је Касис: "Да, тако је, то је оно
што је СЗО урадила са својом класификацијом."
И све је ово заправо предложила СЗО; није пало с неба, укључујући и класификацију случајева Ковида-19.
А наши медији и политичари су увек извештавали само у апсолутним бројкама.
Може се очекивати да ће у сезони грипа у земљи са толико људи старијих од 80 и 90 година умрети нешто више људи из ове старосне
групе, али у релативном смислу пандемија није била приметна.
Све ово доводи до одбијања да се помири са прошлошћу.
И овде сам записао оно што сматрам најједноставнијом формулом, која је више пута коришћена
против мене на суду, али се односи и на цело друштво.
И стално слушам исто од свих својих колега и пријатеља, који ми говоре: "Погледај, у време пандемије
властима мора бити омогућено веће дискреционо право."
"И све док власти поштују смернице СЗО, не можемо и не бисмо смели то доводити у питање." Нешто тако.
Да, и ова полазна тачка илуструје изузетно важну улогу коју СЗО игра када прогласи ванредно стање због пандемије.
Већ у прошлости.
Људи окрећу леђа, а судови одвраћају поглед од своје уставног дужности прегледа и дозвољавају СЗО да чини по свом нахођењу.
То је већ био случај у прошлости.
Да, и зато је до данас није било преиспитивања ових најозбиљнијих интервенција које су икада биле спроведене.
И желео бих да истакнем да у Швајцарској имамо веома млад устав.
Ово је ново ажурирани устав из године 99.
Зато има посебну демократску легитимност.
А ако узмете у обзир члан 2, која је сврха Конфедерације?
Зашто Швајцарска постоји из правног угла?
Онда ћете открити, као што можете прочитати и у материјалима о новом Савезном уставу, да постоје четири подједнако важне циљеве.
Дакле, безбедност у условима Ковида је једна ствар.
Затим заштита слободе са дугом листом основних права на почетку.
Заштита заједнице, односно без поделе заједнице и заштита добробити.
А сада можете да погодите: да ли је један од ових циљева важнији од другог?
Не, учење каже да је цела прича подједнако важна.
Никоме не би требало бити дозвољено да каже да безбедност увек мора бити стављена испред свега осталог на штету слободе.
Ово су важни принципи за разумевање полазне тачке ситуације у којој се налазимо.
И такође треба да будемо свесни принципа да држава постоји због грађана, а не грађани због државе.
И то је речено пре више од 2.000 година од стране познатог адвоката и римског сенатора Цицерона, који је сасвим
једноставно и сажето изјавио да је држава у римском смислу, "res publica", ствар народа, "res populi".
А данас смо у времену када нас воде да поверујемо супротно.
Никоме не би требало дозволити да нас натера да поверујемо у то.
И без обзира колико год нас означавали као десничарске екстремисте.
Није десничарски екстремно рећи да држава постоји за народ.
То се подразумева. Добро.
А то значи да ако Савезни савет, парламент, судови, кантони и медији одбију да се ефикасно позабаве тим
питањем, онда се нешто слично ономе што смо управо доживели може поново догодити у било ком тренутку.
И зато смо морали прво да научимо лекције.
Не сме наставити са доношењем новог Закона о епидемији, пандeмијским споразумима или
потчињавањем ЕУ, већ преиспитати ситуацију.
Да бисте појачали притисак за спровођење ове ревизије, снажно препоручујем, заправо вас молим, да
потпишете иницијативу за ревизију ако то већ нисте учинили.
Молим вас, обавезно то прегледајте. Хвала вам.
И могао бих овде да завршим предавање, јер то све говори.
Држава која делује без закона није легитимнија од банде разбојника.
И ја то говорим својој деци да би имали грубу представу шта да мисле о Савезном савету и судовима.
Мораће поново да се докажу пре него што поврате моје поверење и поверење моје породице. У реду.
Суштински је, и нажалост важно од самог почетка, да бацимо кратак поглед уназад и имамо на уму да
ова препорука за мРНК ињекције није пала с неба.
Ово нису осмислили сами министри здравља, већ Светска здравствена организација. И до недавно, све ове препоруке су
још увек биле на почетној страници у овој суровој јасноћи.
Такође постоји и ситни штампani текст који треба да прочитате, али у њему се такође наводи да су вакцине против
КОВИД-19 прошле ригорозно тестирање. Ригорозно тестирање.
То је очигледно лажна информација.
То је очигледна дезинформација од саме међународне организације која тврди да је једини
арбитар онога што је истинито и онога што је лажно.
Да. И ево још неколико примера.
И зато сам у јулу 2022. године, на основу скоро годину дана тимског рада са мојим тимом, али и уз одличну подршку
спољних стручњака, поднео кривичну пријаву против Swissmedic-а, јер у Швајцарској имамо људе на задатку.
Имамо закон који дефинише одговорности Swissmedic-а.
А Swissmedic је опремљен стручњацима и ресурсима да препозна да су то токсини, а не вакцине. Токсини, а не вакцине.
И сада могу ово рећи тако опуштено и сажето, јер сам две године то истраживао и јер су
моји докази доступни за читање на интернету.
Као што сам рекао, ово сам могао да урадим само захваљујући мом изванредном тиму др iur. Маркуса Цолингерa,
Кати Шепис, остатку мог тима и око 12 до 15 професора из немачко- и енглескојезичних земаља.
И желео бих да вам свима од дна срца захвалим на овом сензационалном раду.
И ми смо то тамо доказали. Посебно у ажурираној верзији, коју можете наћи на Интернету, било је јасно од
самог почетка, јасно свим регулаторним телима од самог почетка, да ово не може да функционише.
Ово је експеримент. Немате контролу над тим шта се тачно производи у телу, у којој количини, квалитету и колико дуго.
Сви су од самог почетка знали све ово. Ипак су дозволили да се то ипак догоди.
И љубазно вас молим да барем прочитате сажетак.
Извршни сажетак. Има само 20 страница.
А за оне који више воле да нешто држе у рукама, штампана верзија је доступна напољу по цени од 20 швајцарских франака.
Садржи све што је важно, са предговорима најважнијих професора-сарадника.
Један од њих је данас овде, проф. Стефан Хокертц, заједно са проф. Мартином Хадицем,
проф. Зонихсеном, Мајклом Палмером и другима.
Доступно је овде.
И то је такође средство за вршење притиска да се настаavi са преиспитивањем.
Јер видимо, шта видимо?
Да мРНК вакцинација игра веома централну улогу у Закону о епидемијама и, заправо, у новим споразумима о пандемији.
Ово је основа за све будуће вакцинације, укључујући и област антимикробне отпорности,
као што је управо поменуо др Хајко Шонинг.
Да, и зашто је то тако запажено?
То је важно јер овде говоримо о експерименталним супстанцама.
И ја сам имао, није само да покушаји нису учињени.
Постоје још три или четири аспекта која чине ову процедуру изузетно експерименталном.
На немачком су рекли да немају појма какав ће коначан резултат бити.
И као цивилизација, веровали смо да никада нећемо дозволити да се ово поново догоди од Другог светског рата.
И зато смо створили Нирнбершки кодекс и такође у закону утврдили овај међународни пакт о грађанским и политичким
правима, члан 7, који се примењује у свим околностима, чак и у кризним ситуацијама у случају јавне опасности.
И ова обавезна регулатива о заштити од учешћа, односно принудног учешћа у експериментима, прекршана је
милионе пута зато што су људи добили погрешне информације.
Они су били преварени и притиснути.
То је полазна тачка са којом се сви суочавамо.
И ја само бацам поглед на Швајцарску, на будућност.
Ово је извод из Закона о епидемијама, новопредложеног Закона о епидемијама.
У члану 6ц, став 1, тачка б, донет је нови став.
А Савезни савет, црпећи поуке из прошлости, жели да може да натера лекаре и фармацеуте да
људима дају такве експерименталне супстанце.
Дакле, он жели да натера лекаре да вакцинишу људе без пружања довољно информација, да кажем отворено.
Да, и ево нас баш усред тога.
Прво, морамо размотрити које надлежности има Светска здравствена организација.
Веома лепо је наведено у члану 1 њиховог устава:
Сврха Светске здравствене организације је да помогне свим народима да постигну најбоље могуће стање здравља.
Ускоро ћете знати шта ово искључује.
Ово искључује давање лажних информација људима, принуђивање људи да користе неку супстанцу и препоручивање токсичних супстанци.
Дакле, не смеш нанети штету. То је најважнији принцип.
То је управљачко и координационо тело и делује само у саветодавној улози. То је полазна тачка.
То подразумева промовисање заштите људског здравља у складу са најбољим расположивим знањем и најбољом праксом,
узимајући у обзир нова сазнања и, након тако дугог периода кризе, спровођење темељне и самокритичне анализе.
Светска здравствена организација је требало да то сама уради, али то није учинила.
Успут, то није супренационална организација, већ само међувладина међународна организација
и, изнад свега, нема монопол на информације.
Међутим, она је све ово узела у обзир и, штавише, мора да поштује основна права и, као што морам
понављати, мора непрестано да преиспитује своје поступке.
Ово су веома озбиљна кривична дела која она није починила.
То никада не смеје нанети никакву штету.
Током последње четири и по године она се потпуно дискредитовала тиме што је изнова и изнова предлажући такве токсичне супстанце
као једино решење у такозваној борби против такозване претње.
И овде долазимо до прве кључне изјаве.
Светској здравственој организацији мора се ускратити свака легитимност да преузме
додатна овлашћења или да јој буду додељена.
То једноставно није доказано, већ овде је потребан "пуни танак".
Стој! Заустави се! "After Action Review" у војном жаргону.
И тек када се све грешке отклоне можемо говорити о новим споразумима, и свакако не раније.
Дакле, као привремени резултат, оно што сам управо рекао је овде поново сажето.
Без прегледа нема научених лекција. И, свакако, нема уговора о пандемији.
У том контексту, прошле недеље је у Швајцарском националном савету одржано гласање о томе да ли би Швајцарском парламенту
требало дозволити да расправља о споразуму о пандемији.
И подразумева се да се то ради.
Само бих желео да вас обавестим да су СП и Зелени либерали сто одсто против дебате у парламенту.
Заиста је демократска срамота не желети да се види шта Савезни савет преговара.
Срећом, већина је остала разумна, а све остале странке су стопостотно инсистирале да се одржи парламентарна дебата.
Знате, Светска здравствена организација је само једна од 17 подорганизација.
Говоримо о два уговора која сада треба да буду сачињена, потпуно нови уговор.
Било је различитих верзија, од 30. октобра прошле године, па до пре неколико дана, она од 13. марта.
Сада, пре само два или три дана, појавила се априлска верзија. Заиста пре само неколико дана.
Овде говорим о најсуштинским принципима, који су исти у овим верзијама.
Не брини, не упоређујем овде различите верзије.
Важно је напоменути да је овај пандемски уговор потпуно нови уговор у складу са међународним правом.
А за нове међународне уговоре на домаћем нивоу примењује се поступак ратификације.
Дакле, потребна је парламентарна дебата.
Ово је већ наведено у Уставу СЗО.
То је тако добро осмишљено.
То једноставно мора да се призна.
Парламентаристи такође морају бити спремни да учествују у овој дебати.
Има 18 месеци за то, до 1. децембра 2025. године. Под условом, наравно, да се уопште стави на гласање.
Сада на Скупштини Светске здравствене организације крајем маја.
Овај мај, који сада долази, пред нама је.
Други је такође међународни споразум.
Са чисто техничког становишта, то је међународни уговор.
Међутим, међународни здравствени прописи су на снази од 2005. године и треба да буду ревидирани.
Ревидирана, ово је једина верзија која је тренутно званично доступна на веб-сајту СЗО, датирана крајем новембра 2022. године.
И ова верзија такође није нацрт.
Једна верзија за гласање би била да се договори формулација, које чланове треба изменити, једну
измену појединачно, а затим то ставити на гласање.
Шта имамо? Оно што овде имамо је збрка невероватно великог броја различитих варијанти за сваку ставку, које
служе као основа за дискусију, као основа за преговоре, али никада не би биле погодне за гласање.
То је оно о чему смо ми, а и ја лично, говорили протекле две године.
Дакле, шта још имамо? Онда имамо неслужбени текст, који је помало ублажен у погледу садржаја, али није објављен јавно.
И овде такође немамо коначну верзију, верзију коју бисмо могли рећи да сада подносимо Светској
здравственој организацији на гласање; то је основа.
Не, то није прикладан основ за гласање.
Такође је важно напоменути да су ови здравствени прописи осмишљени као искључиво технички прописи у складу са Уставом СЗО.
И то је једино оправдање за тврдњу да ово можемо прихватити у Светској скупштини здравља са једноставним кворумом, односно
51 одсто, већином гласова свих држава чланица, за разлику од уговора који захтева кворум од две трећине, виши праг.
Па, овде људи кажу: не, ово су само техничке прописе, односе се на стандарде и ситне детаље за које нико
ионако није заинтересован, а лекари су само срећни што су негде записани да би их могли потражити.
То је једини разлог за овај невероватно привилеговани третман.
Уосталом, прошлог децембра, у интервјуу за Neue Zürcher Zeitung, главна преговарачица Швајцарске, Нора Крониг, указала је на то и
рекла да су то биле само мање измене и да стога није било потребе за обимном расправом,
информисањем или, свакако, референдумом међу становништвом.
Да, и ја ћу ти, наравно, одмах показати да је све остало тако и да је све остало исправно.
Ево, овај привилеговани третман.
Најважнији аспект је да ове измене ступе на снагу аутоматски дванаест месеци након што буду усвојене.
То су само техничке прилагодбе.
А за чисто административне или техничке прилагођавања, то може бити у реду.
Али не за измене које имају озбиљне, тешке последице по нас у погледу садржаја.
Дакле, да резимирамо: измена постојећег међународног уговора – проста већина.
Устав СЗО не помиње стварну ратификацију, због чега о томе до данас нисмо уопште били обавештени.
И све што сам до сада видео, питања посланика, швајцарских посланика Савезном савету, укључујући и
госпођу Нору Крониг, шта то говори, шта они желе?
Није било никаквог одговора. Није било никаквог садржаја, никаквог стварног појашњења од Савезног савета.
Дакле, ми као становништво остајемо неупућени у вези са овим садржајем.
И зато је толико важно одржати овај догађај.
Па, постоји још једна важна ствар коју треба имати на уму, наиме да се о таквим изменама може гласати само ако је
коначна верзија гласања поднета Светској здравственој скупштини најмање четири месеца унапред.
То би било за гласање крајем маја, а коначна верзија крајем јануара 2024. године.
Али то није доступно. Све што чујемо је: преговарамо, преговарамо, преговарамо.
... Дакле, то значи да би било супротно њиховим сопственим правилима – то је наведено у члану 55, ставу 2 Закона о
здравственим прописима – било би супротно њиховим процедуралним правилима СЗО ако би желели да о томе гласају сада крајем маја.
У складу с тим, др Силвија Бехрендт и њена организација, Агенција за глобалну здравствену одговорност, написале су отворено писмо
Тедросу, генералном секретару, оптужујући га управо за ово и наводећи: "Ви сте одговорни за
обезбеђивање поштовања процедуралних правила СЗО."
Не можете дозволити да се о овим прилагођавањима гласа за неколико недеља, а да нико, ни једна земља,
није имао прилику да унутар својих органа размотри шта ова прилагођавања заправо значе за нас.
И тако, оно што овде радимо је, у одређеној мери, читање у листу чаја, јер можемо само да тумачимо ове предложене измене и да
констатујемо да до данас швајцарска преговарачка делегација никада заправо није рекла: "да, не свиђају нам се ове предложене
измене", апсолутно желимо да заштитимо људска права, желимо да се узме у обзир принцип одвојености власти, апсолутно желимо да
ограничимо овај невероватан елемент произвољности, ову прекомерну моћ СЗО, кроз надзорни или контролни орган, и изнад свега,
никада не смемо дозволити да СЗО сама одређује које су информације у целом здравственом сектору тачне, а које нетачне.
Још нисам чуо ово из уста ниједног судије у Швајцарској.
Али си требало да кажеш то, јер се ниси слагао с тим.
И зато смо о томе морали да разговарамо.
Да, критеријуми за процену су на први поглед прилично једноставни.
Прво и најпре, као грађани, морамо се запитати: да ли је уопште спроведена било каква ефикасна преиспитивања? Да или не?
И друго, да ли су поштована формална пословна правила СЗО? Да или не?
И пошто не, то значи да се не може ставити на гласање. То је тако једноставно.
Чак ни о споразуму о пандемији, јер су међусобно повезани.
Они су тесно међусобно повезани. Нови пандемијски уговор и прилагођавање здравствених прописа су веома тесно испреплетени.
То значи да ако вам није дозвољено да гласате о једној ствари, онда вам није дозвољено ни да
гласате о другој, јер су те две ствари логички повезане.
У реду. То значи да ни под којим околностима не бисмо смели нагло ускочити у следећу дилему. Апсолутно нема разлога за то.
Овде морамо наметнути вето, указујући нашим политичарима управо на овај проблем.
И онда, успут, имамо високо цењену и заправо добро функционишућу демократију у Швајцарској.
И ово се може видети у бројним одредбама. И углавном, ово у прошлости није радило превише лоше.
И било би превише технички да се све то сада објасни.
Али, да буде једноставно, све ове одредбе које доводе до или одговарају на питање – Можемо ли ми, као становништво,
учествовати у стварању закона? – увек почињу од исте тачке.
Наиме, у којој мери ће закон или међународни уговор коначно утицати на нашу правну ситуацију и у
којој мери ће бити ограничена власт Владе да делује?
А колико има мешања у укупну структуру власти? – Као што је дефинисано нашим уставом, у архитектури раздвајања власти.
Дакле, што је већи утицај ове интервенције, то је веће право да се има реч.
И ово налазимо у разним одредбама.
Члан 164 је овде помало шири, једноставно наводећи да законодавство увек подразумева да народ треба
да има реч, барем у оквиру добровољног референдума.
Кључно питање је да ли ће СЗО у будућности моћи да ограничи чак и основне принципе нашег устава.
И постоје основни принципи.
Ако сте икада завршили школу у последњих 230 година, то вам не може бити промакло. Зар не?
Онда сте приметили да се у свим нашим демократијама настоји да се, у највећој могућој мери, спречи злоупотреба
власти и произвољност кроз раздвајање власти, принцип демократије, принцип легалности и заштиту основних права.
Ово смо овде нешто прецизније дефинисали у нашем уставу.
Ови принципи су сви јасно изложени и поткрепљени законским прописима за спровођење.
Раздвајање власти, уз обимну судску праксу о тој теми, и начело законитости заменили су начело произвољности.
Човекова права морају бити ефикасно заштићена.
Не сме бити цензуре.
Да, кантони су суштински аутономни.
И на свом нивоу они самостално управљају здравственом политиком.
А држава мора бити у стању да сама одређује своје приоритете и да јој не морају говорити коју мутацију вируса
сада мора да гони пре него што поново може да користи своја средства за школе или своје болнице.
Укратко, ово је врста контролне мреже коју ми, а посебно политичари, адвокати, сви који су на одговорним
положајима и доносиоци одлука, морамо успоставити, наравно, уз научне и медицинске контролне мреже.
Али ово су објективни критеријуми које можемо дефинитивно дискутовати.
Дакле, мислим, моје кредо у свим овим предавања је да вам покажем да се најсуштинскији темељи
устава, нажалост, могу суспендовати (уклонити).
И стога морамо да вас питамо, сви грађани, уважени суграђани, да ли уопште пристајете на пренос овлашћења на тако
висок ниво без икакве могућности да их икада поново вратите.
То је, укратко, о чему се овде ради.
А обавезни референдум, то је техничка имплементација.
Укратко, имамо ова два уговора.
За измену здравствених прописа довољна је проста већина, јер су они наводно искључиво техничке природе, док
за споразум о пандемији је потребна двотрећинска већина.
Говоримо о планираном гласању крајем маја, у последњој недељи маја, за око пет недеља.
А затим измене Међународних здравствених прописа требало би да ступе на снагу аутоматски.
Насупрот томе, нови уговор захтева поступак ратификације.
Дакле, шта је општи садржај?
Могу само укратко да објасним општи садржај, али ради се о огромном послу.
Овде се успоставља права пандемијска индустрија.
То је веома добро осмишљено.
Дакле, ако то сами прочитате, разумећете.
Овде почиње под насловом: речено је да је најгора ствар која нам се могла догодити током Ковида то што нисмо
могли свима обезбедити исту количину вакцине у исто време.
Расподела богатства није била праведна.
Термин "еквити" је кован за ову сврху.
Аеквити треба да буде расподелна правда.
И рекли су да је било толико лоше, толико опасно, да је могло да умре још много милиона људи, да морамо СЗО дати овлашћење
да одлучује. У реду, ово су производи који се производе.
Значи, говоримо о супстанцама вакцина, заснованим на мРНК, дијагностичким агенсима, било којим пандемијским производима.
Светској здравственој организацији треба дозволити да све ово одлучи.
Државе чланице СЗО морају трајно да подносе, такорећи, онлајн инвентар, како би СЗО могла да провери да ли Швајцарска треба
да обезбеди још мало или да ли треба послати залихе у Африку.
А Африканци имају мало мање, па им је потребна мало већа подршка.
То је оно што је скривено у овом термину, капитал.
Онда државе морају, и ово је веома, веома, заиста, како да кажем, јасно препознатљиво у новом
Закону о епидемијама, да стално прате животну средину.
Потенцијални патогени могу бити у притајеном стању свуда: код људи, у животној
средини, у отпадним водама и у животињском свету.
И ево га, тајне одредбе у предложеној измени Закона о епидемијама:
Савезни савет треба да може да обавеже све институције да тестирају отпадне воде на патогене.
Наиме, користећи методу геномског секвенцирања.
Дакле, ви некако спустите ствари до атомског нивоа и покушате да користите ПЦР тест на отпадним водама – опет као читање чајних
листова – да бисте измислили доказе о претњи, на основу којих би Савезни савет требало
да добије дозволу да прогласи ванредно стање.
То је произвољност у принципу.
И то ме нажешћује као адвоката, јер генерално презирем произвољност, а још више као основу за ванредно право.
То се не сме смести догодити.
Дакле, то је заиста психотична обавеза да се трајно прати сав отпадни канализациони ток без икаквих ограничења.
Цела ствар се води под називом "Једно здравље".
Укупно здравље планете – све је, уосталом, међусобно повезано – животиње, људи, животна средина, Земља, а то се протеже и
на климатске промене. Климатске промене и нивои CO2 такође би требало да буду основа за проглашавање ванредног стања.
И све ово мора бити подељено – налази, откривени патогени – у међународној бази података.
Ви то можете видети. И сада, ево га.
Сада су и даље потребна истраживања и развој.
Другим речима, истраживање и развој могућих патогена који постају све вирулентнији.
Ово је "добијање функције". Ово се односи на вештачко појачавање патогена као део новог пандемијског уговора.
Дакле, ево овде, и као што знамо, постоје разне индикације, према различитим научницима, да Ковид-19 није пронађен у природи или
да тамо није могао да потиче – Ковид-19 као патоген САРС-CoV-2.
Укратко, земље се подстичу да саме допринесу интензификацији ових патогена.
Онда постоји ова чувена DCX листа.
То је у основи најбоља претпоставка. Другим речима, претпоставка о томе који би патоген могао да погоди следећи.
Производи за пандемију су већ доступни на основу овог патогена, а супстанце за вакцине се
обезбеђују под називом "Листа за хитну употребу".
И све земље треба да успоставе хитна одобрења. Хитна одобрења, даме и господо, формално до сада нису постојала.
У свим нашим земљама у Европи и у Швајцарској и даље смо имали одређене минималне препреке.
Али под појмом хитног одобрења, који постоји у САД, довољно је да надлежно тело прогласи ванредно стање.
И онда нема потребе за даљим испитивањем ефикасности или безбедности.
Апсолутно ништа, јер је хитно.
То је војно размишљање иза тога.
Укратко, ово је огроман економски циклус који постоји независно од било ког ванредног сценарија.
А сада, поред свега тога, имамо здравствене прописе који читаву ствар доводе у оштар фокус – управо проглашавањем ванредног стања,
јавних здравствених ванредних ситуација међународног значаја.
Као што сам рекао, генерални директор за здравље може у будућности прогласити ову ванредну ситуацију из било ког разлога.
А наше очекивање би било управо супротно.
Видели смо да је глобална здравствена ванредна ситуација трајала три године и три месеца.
Дакле, логична последица би била да се такав неоправдан ванредни стање може окончати, да
се може преиспитати и тако даље и тако даље.
Супротно је тачно.
А онда други прати пример.
У оба уговора видећете реч "инфодемије" у средини.
Инфодемије су кључно средство контроле – морам да закључим – кључно средство контроле за СЗО.
Али погледај, међународна организација која не само у овим уговорима, већ и свуда на својој почетној страници –
можеш да гуглаш СЗО, а затим Инфодемикс – свуда је практично присутна, има свој печат: само ми можемо одредити истину.
Дозвољено нам је да кажемо које су супстанце ефикасне и да кажемо колико ће трајати ванредно стање.
То је чиста произвољност. То је Луј XIV.
То је период пре Француске револуције, апсолутистичка владавина.
Ово је потпуно неспојиво са нашим уставом.
Ово ћете наћи и у уговорима и на почетној страници.
И само то, ова догма да је дозвољено дефинисати саму истину и спроводити или покретати цензуру, већ представља огромно
кршење основног принципа који нам је потребан у свакој демократији, наиме слободе мишљења и слободе информација.
А ако одузмете слободу мишљења и слободу информација, онда немате слободну науку, немате поштен правни систем, нити демократију.
И то никада не сме смести дозволити да се догоди.
Па, углавном сам хтео да ти дам исправну перспективу.
Јер, знаш, са свим овим уговорним одредбама треба два сата, а на крају је управо онај ко није правник највероватније збуњен.
Али сада имате суштинске критеријуме за мерење који вам такође могу помоћи у дискусијама и омогућити вам да
кажете: "Стоп, пре свега, морамо да се позабавимо тим питањем!"
И друго, морају се поштовати сопствена правила СЗО.
И треће, према својим циљевима, СЗО уопште није овлашћена да нанесе штету.
И четврто, погледајте остале презентације Филипа Крузеа.
Ево додатних детаља.
Жао ми је што нисам успео да се пробијем, и хвала вам пуно.
Много хвала, Филип.
Увек веома информативно.