WHO pandeemialeping sunnib iga liikmesriiki investeerima palju raha pandeemia ennetamisse ja varuma vaktsiine.
Keegi ei tea, kas neid kunagi vajatakse.
Samal ajal on haiglad ja arstipraksised juba massiliselt pankrotistumas.
Järgnevas videos võtab Saksa jurist ja poliitik Beatrix von Storch vaid kolme minutiga kokku, kui oskuslikult
väljuvad farmaatsia ja co. ühepoolsete võitjatena pandeemialepingust, kui me kõik seda ei takista.
WHO pandeemiahullus läheb nüüd järgmisesse vooru.
WHO pandeemiateemalise lepingu praegune eelnõu on kättesaadav ja loomulikult pole te sellest veel midagi kuulnud,
sest see on tõesti midagi erilist. Seal on palju raha mängus.
Sisuliselt peaksid liikmesriigid WHO sõnul võtma endale kohustuse investeerida viis protsenti
oma tervishoiukulutustest pandeemia ennetamisse.
Viis protsenti tervishoiukulutustest. Enamik inimesi ei saa isegi aru, millised on need mõõtmed.
Keskmiselt kulutab iga riik maailmas kümme protsenti oma sisemajanduse kogutoodangust (SKT) tervishoiule.
Kõikide riikide ülemaailmne SKP on 100 triljonit dollarit.
Seega kümme protsenti sellest on kümme triljonit.
Ja viis protsenti sellest summast tuleb nüüd suunata pandeemia ennetamiseks. See on 500 miljardit aastas.
Saksamaa puhul on see arv 20 miljardit aastas.
Meie tervishoiukulutused on 400 miljardit. Viis protsenti sellest on 20 miljardit.
See on kümme korda rohkem, kui föderaalne eelarve juba praegu kahjumlikele riiklikele haigekassadele toetusi
maksab, sest need on juba praegu hädas sissemaksete tasemega.
Ja kui WHO leping on ratifitseeritud, kohustume igal aastal investeerima 20 miljardit ennetustegevusse.
Ja seda vaatamata sellele, et 50 protsenti meie haiglatest on juba pankrotti läinud või et 7000 arstipraksist
on viimastel aastatel suletud. Ja mitte rikkuse tõttu.
Meil ei ole raha praeguseks tervishoiuks, kuid nüüd peaksime tegelema ennetamisega ja näiteks ostma ja varuma vaktsiine.
Ja kuna nende säilivusaeg on piiratud, peame alati uusi ostma.
Praktikas on see ravimifirmade jaoks tingimusteta miljardite põhitulu.
Ja me isegi ei tea, kas me vajame vaktsiine või mitte.
Raha, mida me viimastel aastatel vajasime, ei ole enam olemas. Raha voolab endiselt Pfizeri ja BioNTechi kassasse.
Nad ei saa naerdes magama.
Ja siis peaksime iga kahe aasta tagant viima läbi pandeemia simulatsiooni.
See tähendab, et iga kahe aasta tagant peab kogu tervishoiusüsteem ja meie, kodanikud, käituma nii,
nagu oleks pandeemia, isegi kui seda praegu ei ole.
Siis me lihtsalt mängime seda. Ka see maksab jälle miljardeid.
Kogu avalik elu pööratakse pea peale ja nii edasi.
Praegused kriisid ei ole neile piisavad. Majanduskriis, energiakriis, pensionikriis, rändekriis.
Samuti peame simuleerima pandeemilist kriisi tervishoiusüsteemis.
Ühiskond tuleb panna pidevasse pandeemiapaanikasse, et rikastada globaalseid ravimifirmasid veelgi kergemini.
Seda WHO pandeemialepingutust käsitlevat lepingut ei tohi kunagi ratifitseerida.
Ja AfD teeb kõik endast oleneva, et seda takistada.
Ja kui soovite anda oma panuse, siis jagage näiteks seda videot, et inimesed teaksid, mida oodata.