Ugovor WHO-a o pandemiji prisiljava svaku državu članicu da uloži mnogo novca u
"prevenciju pandemije" i da napravi zalihe cjepiva.
Nitko ne zna hoće li ti ikada biti potrebni.
Dok oni to rade, brojne liječničke bolnice i ordinacije već idu u stečaj.
U sljedećem videu njemačka odvjetnica i političarka Beatrix von Storch u samo tri minute sažima kako bi Pharma i
Co vješto izašli kao jednostrani pobjednici iz sporazuma o pandemiji da ga svi mi ne spriječimo.
WHO-ovo pandemijsko ludilo trenutno ulazi u sljedeći krug.
Trenutačni nacrt WHO-ovog ugovora o pandemiji je dostupan i naravno da još niste čuli za njega jer
je stvarno eksplozivan. Puno je novca uključeno.
U biti, države WHO-a i države članice trebale bi se obvezati uložiti pet posto svoje
zdravstvene potrošnje u prevenciju pandemije.
Pet posto troškova zdravstvene zaštite. Ovo značenje većini ljudi nije jasno.
U prosjeku svaka zemlja na svijetu na zdravstvo izdvaja deset posto svog bruto domaćeg proizvoda – BDP-a.
Globalni BDP svih zemalja je 100 bilijuna dolara.
Dakle, deset posto od toga je deset bilijuna.
A pet posto od toga sada bi trebalo teći u prevenciju pandemije.To je 500 milijardi godišnje.
Za Njemačku je to 20 milijardi godišnje.
Mi imamo izdatke za zdravstvo od 400 milijardi. Pet posto od toga je 20 milijardi.
To je deset puta više nego što se iz federalnog proračuna već plaćaju subvencije gubitaškim javnim zdravstvenim osiguravajućim
društvima, jer doprinosi koji su već akumulirani nisu dovoljni.
A kada se ratificira ugovor SZO-a, obvezat ćemo se svake godine uložiti 20 milijardi u prevenciju.
I to unatoč činjenici da je 50 posto naših bolnica već pred stečajem ili da je u posljednjih nekoliko
godina zatvoreno 7000 ordinacija. I to ne zbog bogatstva.
Nemamo novaca za sadašnje zdravstvo, ali sada bi trebalo raditi preventivu i npr. kupovati i skladištiti cjepiva na zalihama.
A budući da imaju samo ograničen rok trajanja, uvijek moramo kupovati nove.
Uprakši je to bezuvjetni temeljni prihod farmaceutskih tvrtki vrijedan milijarde.
Ne znamo ni trebaju li nam cjepiva ili ne.
Novca koji smo trebali posljednjih godina više nema. Novac se i dalje slijeva u blagajnu Pfizera i BioNTecha.
Neispavani su od smijeha.
A onda bismo svake dvije godine trebali provoditi simulaciju pandemije.
To znači da bi se svake dvije godine cijeli zdravstveni sustav i mi građani trebali
ponašati kao da je pandemija, čak i ako je nema.
Onda ćemo samo igrati. I to košta milijarde.
Cijeli javni život je okrenut naopačke i tako dalje.
Krize koje sada imamo nisu im dovoljne. Ekonomska kriza, energetska kriza, mirovinska kriza, migracijska kriza.
Osim toga, trebali bismo simulirati i pandemijsku krizu u zdravstvenom sustavu.
Društvo treba staviti u stalnu pandemijsku paniku, a zatim još spremnije obogatiti globalne farmaceutske tvrtke.
Ovaj ugovor Svjetske zdravstvene organizacije o pandemiji nikada ne smije biti ratificiran.
A AfD će učiniti sve da to spriječi.
A ako želite doprinijeti, podijelite ovaj video, na primjer, tako da ljudi znaju što mogu očekivati.