Existenční krize drží světovou populaci v neustálém napětí.
O blížící se finanční krizi se mluví téměř všude.
Mnoho lidí je již v šokové paralýze, protože světem již otřásla řada finančních krizí, jako byl
Černý pátek v roce 1929 nebo krach v roce 2008.
Pokaždé přišli lidé o svůj majetek.
A nyní se chystá definitivně největší a nejvážnější krach.
Obrovská hora dluhů, které mají téměř všechny země světa, nevěstí nic dobrého.
Proč ale vůbec dochází ke globálním finančním krachům?
A proč by měl být ten další největší a nejzávažnější?
Jaké jsou přesně důsledky? Jaké jsou příčiny?
Koho se to týká nejvíce? Kdo z toho má prospěch?
Má to něco společného s velkým resetem?
Co to bude znamenat? Dá se to ještě zastavit?
Těmito otázkami se zabýváme v tomto pořadu.
Prasknutí obří dluhové bubliny - součást velkého resetu
Založení Federálního rezervního systému FED v roce 1913 v USA jako soukromého bankovního systému vedlo
k vytvoření globálně působícího bankovního kartelu.
Monopol na tvorbu peněz se dostal na základě zákona do rukou několika předních bankéřů z Wall Street.
O další rozšíření moci se mimo jiné postaralo zřízení BIS (1930), tak jako MMF a Světové
banky (1944), obojí zvláštní organizace OSN.
Poskytují gigantické půjčky z ničeho vytvořených fiat peněz a svými požadavky na splácení přivádějí celé národy na mizinu.
S pomocí Agendy OSN 2030 se tento vývoj konečně posouvá kupředu.
Od členských států totiž vyžaduje, aby vynakládaly miliardy na řešení globálně zinscenovaných krizí.
Podle ekonomického experta Ernsta Wolffa je tato gigantická, uměle nafouknutá dluhová bublina mnohem větší než součet
všech světových zdrojů, infrastruktur, nerostného bohatství atd.
Proto nemůže být nikdy splacena.
Prasknutí této dlouho připravované a záměrně zkonstruované dluhové bubliny má být předzvěstí
kompletně nového globálního řádu, tzv. velkého resetu:
Ten má v plánu úplné vyvlastnění občanů, zbavit je svéprávnosti, dokonce je zotročit pod vládou finančních oligarchů.
Velký reset a Agenda 2030 Velký reset je název agendy WEF a přidružených nevládních
organizací, tzv. NGO, na převzetí světové moci.
Nevládní organizace ovládají finanční oligarchové.
Tito řídí centrální banky, které ovládají měnový systém již více než 100 let.
Prostřednictvím svých správců majetku, jako jsou Black Rock a Vanguard, hromadí obrovské majetky, stejně jako zlato, průmyslové
koncerny, plyn, ropu, suroviny, půdu a veřejnou infrastrukturu.
Korumpují přední světové politické, průmyslové, vojenské a soudní činitele a spojují je se svými stínovými
vládami, jako je skupina Bilderberg, Rada pro mezinárodní vztahy, zasedání WEF v Davosu a další.
Prostřednictvím poslušných politiků prosazuje tento kruh Agendu 2030 WEF a OSN a to pomocí osudových zákonů.
Ty následně vedou k vyvlastnění lidí prostřednictvím zničujících daní a požadavků na vyrovnání, stejně jako k úplnému zotročení
všech lidí prostřednictvím programovatelných digitálních peněz, kontroly nad potravinami,
energií a zdravím a pomocí sledovacích technologií.
Koho by postihlo prasknutí dluhové bubliny - kdo by z toho měl prospěch?
V roce 2005 došlo ve Spojených státech ke změně konkurzního práva.
Od té doby již nemůže být majetek klienta vymáhán zpět, a to ani v případě bankovního podvodu.
Veškerý majetek je převeden do konkurzní podstaty.
Tato změna zákona se však netýká všech věřitelů, tedy netýká se několika privilegovaných, tj. zajištěných věřitelů.
Jedná se o zakládající banky FEDu a jejich pobočky, včetně J.P.Morgan Bank.
Když například v roce 2008 zkrachovala banka Lehman Brothers, navrátila se její aktiva pouze bance
J.P.Morgan, a to navzdory podvodným finančním transakcím.
Soudce v tehdejším řízení výslovně uvedl, že společnost J.P. Morgan je součástí chráněné skupiny.
Z toho jasně vyplývá, že za zády obyvatelstva byla legislativa změněna tak, aby klan kolem FEDu případný krach banky
přežil, zatímco všichni ostatní přijdou o veškerý majetek.
Fiat peníze - jak vznikla dluhová bublina Dne 23. prosince 1913 byl v USA zákonem o federálních
rezervách zaveden soukromý centrální bankovní systém FED.
Stal se vzorem pro další zakládání centrálních bank a centrálních emisních bank po celém světě.
FED je kartel velkých bank, který má monopol na tvorbu peněz.
Peníze vznikají z ničeho ve formě úvěru prostřednictvím jednoduchých účetních transakcí.
Tento princip fiat money, tj. vytváření peněz z ničeho, umožňuje přidruženým bankám
rozmnožovat nově vytvořené peníze stejným způsobem.
Úroky a úroky z úroků se však účtují až do úplného splacení těchto vzdušných půjček.
Vzhledem k monopolu na tvorbu peněz musí být peníze na tyto účely rovněž získávány od FEDu
a jeho poboček ve formě stále nových půjček.
Toto půjčování peněz na úrok a úroky z úroků vytváří obrovskou dluhovou bublinu.
Následek: zatímco množství zboží na světě se za posledních 30 let zvýšilo pouze čtyřikrát, množství peněz vzrostlo čtyřicetkrát.
FED - neuvěřitelně nestoudný finanční systém
Od zavedení FEDu v roce 1913 mohou soukromí bankéři ze zákona poskytovat úvěry bez rezerv a záruk jako
čistě účetní transakci a vytvářet tak peníze z ničeho.
Na druhé straně musí klienti bank za tyto bezcenné peníze z úvěru ručit svým majetkem a - dokud není úvěr
zcela splacen - dokonce platit úroky a úroky z úroků.
A to vždy, tj. jak splátky, tak i úroky, reálným majetkem.
V případě USA musí nyní stát, a tedy i občané, platit Bankstrům 1 bilion dolarů ročně za nic.
Díky této lsti s fiat penězi se velké banky mohly zmocnit prakticky celého národního bohatství USA.
Automobilový magnát Henry Ford to řekl dobře už před 100 lety: Kdyby lidé rozuměli peněžnímu
systému, do zítřejšího rána bychom měli revoluci.
Kdo jsou zakladatelé FEDu?
Paul Moritz Warburg je spolu s Johnem D. Rockefellerem a Nelsonem Aldrichem považován za hlavního
iniciátora v roce 1913 založené americké centrální banky FED.
Warburgové jsou po Rothschildových považováni za druhou nejvýznamnější bankéřskou rodinu na světě.
Bankhaus Warburg totiž založili v Hamburku bratři Moses-Marcus a Gerson Warburgové v roce 1798 , tedy
přibližně ve stejné době jako svoji banku Rothschildové.
V roce 1814 se Warburgové stali jedněmi z prvních Rothschildových obchodních partnerů v Londýně.
Moritz Warburg absolvoval své vzdělání u Rothschildů v Itálii a Paříži.
Jeho syn Max Warburg absolvoval část svého účení v New Court, londýnském sídle Rothschildů.
O několik let později, v roce 1910, se Nelson Aldrich a vedoucí pracovníci bank J. P. Morgan, Rockefeller a
Kuhn&Loeb uchýlili na deset dní na přísně tajnou schůzku na Jekyll Island v americkém státě Georgia.
Nelson byl vysoce postaveným politikem a zároveň partnerem investiční banky J.P. Morgan a také tchánem
bohatého ropného magnáta Johna D. Rockefellera Jr.
-- Mezi vedoucími pracovníky, kteří se zúčastnili Jekyll Islandu, byli Frank Vanderlip, prezident National City Bank of New York,
který byl spojen s Rockefellery, Henry Davison, hlavní partner J.P. Morgan Company, Charles Norton, prezident First National
Bank of New York, a Andrew Piatt, přední harvardský ekonom.
Paul Moritz Warburg ze společnosti Kuhn, Loeb & Co. schůzce předsedal a sepsal osnovu toho, co se později stalo známým jako
Aldrichův plán, plán reorganizace bankovního a měnového systému, základní kámen toho, co se
později stalo Federálním rezervním systémem.
Venkovské sídlo, kde se sešli, patřilo muži, který byl v té době považován za pavouka v
síti finančního průmyslu: Johnu P. Morganovi.
-- Utajení bylo proto nezbytné, aby bylo možné úspěšně zahájit tento jedinečný tah proti americkému
lidu, demokracii a konkurenčním velkým financím.
Stejně rafinovaně a tajně, jako byl plán vypracován, byla novela zákona o tři roky později, 23. prosince 1913, tedy 1 den před
Štědrým dnem, schválena zdecimovaným Kongresem 43 hlasy proti 25.
Nově zvolený americký prezident Woodrow Wilson podepsal ve stejný den zákon o Federálních
rezervách, čímž založil americkou centrální banku Fed.
Právo USA vytvářet peníze a globální moc na příští století bylo převedeno na osm rodin, včetně
Warburgů, Rockefellerů a Morganů a jejich soukromých bank.
Paul Moritz Warburg se stal členem první dozorčí rady v historii FEDu.
Během první světové války byl jmenován místopředsedou dozorčí rady Federálního rezervního systému.
Jako člen poradního sboru zůstal Warburg spojen s americkou centrální bankou až do roku 1926.
V roce 1921 se Paul Moritz Warburg stal také zakládajícím předsedou Rady pro zahraniční vztahy (CFR),
soukromě organizované v pozadí působící platformy pro ovlivňování mezinárodních operací.
Funkci člena představenstva CFR zastával až do své smrti v roce 1932.
Plukovník Elisha Garrison, přítel amerických prezidentů Roosevelta a Wilsona, označil Warburga za hybnou
sílu vzniku FEDu, ale za hlavního strůjce jednoznačně označil barona Alfreda Rothschilda z Londýna.
Dynastie Rothschildů již několikrát chtěla v USA zřídit centrální banku pod svou kontrolou.
Skutečnost je taková, že Spojené státy byly v roce 1910 prakticky řízeny z Anglie a tak je tomu dodnes.
Těch deset největších bankovních holdingů ve Spojených státech je pevně v rukou určitých
bankovních domů, které mají pobočky v Londýně.
Jsou to J.P. Morgan Company, Brown Brothers Harriman, Warburg, Kuhn Loeb a Henry Schroder.
Všichni udržují úzké vazby na rod Rothschildů, především prostřednictvím Rothschildovy kontroly mezinárodních
peněžních trhů prostřednictvím manipulace s cenou zlata.
V londýnské kanceláři společnosti N.M. Rothschild and Company se totiž každý den stanovuje cena zlata na světovém trhu.
Co jsou zač zakladatelé FEDu?
Nelson W. Aldrich byl členem svobodných zednářů; mimo jiné byl správcem Velké lóže Rhode Islandu.
Americký dolar je oficiální měnovou jednotkou Spojených států.
Jednodolarová bankovka je v současné podobě v oběhu od roku 1935.
Při bližším pohledu zjistíme několik překvapivých skutečností.
Jeden ze dvou nápisů na rubu jednodolarové bankovky zní Novus ordo seclorum.
To je latinsky a znamená to nový řád věků.
Nad ním je oko Prozřetelnosti nad neúplnou cihlovou pyramidou.
Takzvané Oko Prozřetelnosti je dodnes ústředním symbolem zednářských lóží.
Egyptská cihlová pyramida je odkazem na tajné společenství iluminátů.
Mimochodem, pyramida byla na jednodolarovou bankovku přidána v roce 1935 za prezidenta Franklina D. Roosevelta.
Roosevelt byl velmi aktivním členem svobodných zednářů a během svého prezidentského období
přijal v Bílém domě řadu zednářských delegací.
Římská číslice MDCCLXXVI na spodním stupni nedokončené pyramidy na jednodolarové bankovce znamená rok 1776.
To ale není na počest vyhlášení nezávislosti USA, ale téhož roku Adamen Weishauptem v
Ingolstadtu založeného zednářského iluminátského řádu.
Symbolem tajného společenství je sova Minerva.
Zajímavostí je, že zpoza číslice ONE v pravém rohu přední strany jednodolarové bankovky vykukuje malá bílá sova.
Zednářská povaha, která tahá za nitky, vyšla najevo brzy po svém založení.
Během první světové války FED podporoval velké banky při poskytování úvěrů různým válčícím zemím.
Tímto způsobem se staly trvale závislými na amerických vysokých financích, což z nich
učinilo skutečné vítěze první světové války.
Během druhé světové války byl americký dolar prohlášen za světovou rezervní měnu.
Tím získal FED nadvládu nad všemi centrálními bankami a stal se skutečným vítězem druhé světové války.
FED - založení díky propojení s politikou
Od nepaměti se lidé stále ženili a vdávali s cílem získat bohatství a moc - jako i v případě Johna D. Rockefellera mladšího,
jediného syna Johna D. Rockefellera seniora a nejbohatšího muže Ameriky, který se na podzim roku 1901
oženil s Abby Aldrichovou, jedinou dcerou Nelsona Aldricha.
Byl vůdcem republikánské většiny v americkém Senátu, bez jehož souhlasu nemohl být přijat žádný federální zákon.
Byl tak mocný, že ho tisk nazval generálním ředitelem národa.
Tento sňatek, tedy strategicky dokonalé spojení peněz a politiky, položil politický základ pro
legální zavedení Federální rezervní banky v roce 1913.
Co má FED společného s potopením Titanicu?
Vlastníkem flotily lodí White Star Line, a tedy později i Titanicu, byl od roku 1902 J. P.
Morgan, ústřední spoluzakladatel resp. ředitel FEDu.
Ať už šlo o železniční síť, elektřinu, uhlí nebo telegraf, všechno měl pod palcem.
Jen ke Carnegieho oceli a Rockefellerově ropě neměl přístup.
Měl takovou moc, protože byl jediným Američanem, který se těšil důvěře finančníků v Londýně, Paříži a Berlíně.
Banka Morgan & Company se sídlem na Wall Street 23 byla klíčem k průmyslové revoluci v USA kolem roku 1900.
Byla věřitelem, akcionářem a - v té době - neoficiální centrální bankou Spojených států.
J. P. Morgan patřil k okruhu zločineckých bankéřů, kteří chtěli v USA založit Federální rezervní systém (FED).
Na palubě jeho luxusního parníku Titanic byli velmi vlivní a bohatí lidé, například Benjamin Guggenheim, Isidor Straus a další
významní průmyslníci a bankéři, ale především John Jacob Astor.
V té době byl jedním z nejbohatších lidí na světě.
Tato vlivná skupina chtěla zabránit vzniku FEDu a zmařit tak globální strategické dlouhodobé plány finančních oligarchů.
Astor a jeho okolí mělo být proto nenápadně eliminováno.
Když J. P. Morgan úmyslně způsobil potopení Titanicu, posádka Titanicu násilím
zabránila Astorovým a jejich spojencům se zachránit.
Záměrné potopení Titanicu v roce 1912 znamenalo konec odporu proti založení FEDu.
J. P. Morgan na poslední chvíli zrušil svou účast na plavbě a předvídavě nešel na palubu Titanicu.
Východisko z totálního zadlužení národů:
Úvěrový dluh ve formě Fiat peněz zpět do nicoty prostřednictvím oddlužení
Podle Davida Webba, zasvěceného do finanční problematiky, se nadcházející finanční krach podobá hře Monopoly,
v níž hlavní oligarchové stahují všechny figurky na hrací ploše a všechny peníze zpět do banky.
A pak tito nejvyšší pánové řeknou: "Začněme novou hru".
Přitom začneme na takové základně, kde my máme všechno a vy nemáte nic.
Chcete si tedy od nás něco půjčit?
Ale tak daleko to pro ty v současné době se v dluzích topící státy vůbec nemusí dojít.
Protože existuje cesta ven.
Narrativ nejvyšších finančních oligarchů musí být nahrazen novým globálním narrativem národů, a sice: Nyní
přichází globální oddlužení všech národů, které sedly na lep úvěrům z ničeho vytvářených fiat-peněz.
Jinými slovy, zrušení dluhů všech národních států, které byly zneužity, vydrancovány a fakticky vyvlastněny MMF, Světovou
bankou a centrálními bankami, a vrácení všech zabavených zdrojů.
Protože stejně jako úvěr vznikl z ničeho, musí i úvěrové dluhy zmizet zpět do ničeho.
Závěr
Globální finanční oligarchie je stejně děsivá jako hrůzovláda Čaroděje ze země Oz.
Jinými slovy, tváří se nafoukaně a hrozivě a děsí lidi, ale - když se podíváte za oponu - nic za ní není.
Propletence se svobodnými zednáři, potopení Titanicu, nestoudný finanční systém atd. ukazují, že
principem činnosti finančních oligarchů je podvod a klam.
Žije pouze z účasti důvěřivých a ziskuchtivých lidí.
Bez tohoto následování se hrůzovláda globální finanční oligarchie zhroutí jako domeček z karet.
Proto jsou účinným východiskem odhalování a šíření informací, jakož i budování sítí a solidární občanská neposlušnost.