Eksistenciālās krīzes tur pasaules iedzīvotājus katorgā.
Gaidāmā finanšu krīze arī ir gandrīz visu lūpās.
Daudzi cilvēki jau ir šokā, jo pasauli jau ir satricinājušas vairākas finanšu katastrofas, piemēram,
1929. gada Melnā piektdiena vai 2008. gada krahs.
Katru reizi cilvēki zaudēja savas mantas.
Un tagad gaidāma vislielākā un visnopietnākā avārija.
Milzīgais parādu kalns, uz kura atrodas gandrīz visas pasaules valstis, neko labu neliecina.
Bet kāpēc vispār notiek globālas finanšu katastrofas?
Un kāpēc nākamajam vajadzētu būt vislielākajam un nopietnākajam?
Kādas tieši ir sekas? Kādi ir cēloņi?
Kas ir visvairāk skarts? Kam tas ir izdevīgi?
Vai tam ir kāds sakars ar Lielo atiestatīšanu?
Ko tas nozīmē? Vai to vēl var apturēt?
Šos jautājumus mēs aplūkojam šajā programmā.
Milzīgs parādu burbulis plīst - daļa no Lielās atiestatīšanas.
Federālās rezervju sistēmas (FED) kā privātas banku sistēmas izveide 1913. gadā ASV noveda pie globāla banku karteļa izveides.
Naudas radīšanas monopols ar likumu nonāca dažu vadošo Volstrītas baņķieru rokās.
BIS (1930. gadā), kā arī SVF un Pasaules Bankas (1944. gadā), kas abas bija ANO īpašas organizācijas,
izveidošana nodrošināja turpmāku varas paplašināšanos.
Viņi piešķir gigantiskus aizdevumus no gaisa kā fiat naudu un ar savām atmaksas prasībām noved veselas valstis līdz sabrukumam.
Ar ANO programmas 2030 palīdzību šī attīstība beidzot tiek virzīta uz priekšu.
Tā liek dalībvalstīm tērēt miljardus, lai risinātu globāli organizētas krīzes.
Ekonomikas eksperts Ernsts Volfs (Ernst Wolff) uzskata, ka šis milzīgais, mākslīgi uzpūstais parāda
burbulis ir daudz lielāks nekā visu pasaules resursu, infrastruktūras, dabas resursu utt. summa.
Tāpēc to nekad nevar atcelt.
Šī parāda burbuļa plīšana, kas ir ilgstoši gatavota un apzināti plānota, ir paredzēta, lai vēstītu par
pilnīgu globālu reorganizāciju - Lielo atiestatīšanu:
Tas paredz iedzīvotāju pilnīgu ekspropriāciju un tiesību atņemšanu, pat paverdzināšanu finanšu oligarhu pakļautībā.
Lielā pārkārtošana un programma 2030 Lielā pārkārtošana ir WEF un ar to saistīto nevalstisko organizāciju, tā
dēvēto NVO, programmas nosaukums, lai pārņemtu varu pasaulē.
NVO kontrolē finanšu oligarhi.
Tās kontrolē centrālās bankas, kas monetārajā sistēmā dominē jau vairāk nekā 100 gadus.
Ar aktīvu pārvaldītāju, piemēram, Black Rock un Vanguard, starpniecību viņi uzkrāj gigantiskus īpašumus,
kā arī zeltu, rūpniecības grupas, gāzi, naftu, izejvielas, zemi un valsts infrastruktūru.
Tie korumpē pasaules vadošos politisko, rūpniecības, militāro un tiesu iestāžu lēmumu pieņēmējus un piesaista tos
savām ēnu valdībām, piemēram, Bilderbergu grupai, Ārlietu attiecību padomei, WEF sanāksmēm Davosā un citām.
Šajā lokā ir WEF un ANO 2030. gada darba kārtība, kas tiek īstenota ar likteni
noteicošiem likumiem caur paklausīgiem politiķiem.
Tie savukārt noved pie tautu ekspropriācijas, izmantojot postošus nodokļus un sloga sadales prasības, kā arī pie visu tautu
pilnīgas paverdzināšanas, izmantojot programmējamu digitālo naudu, pārtikas, enerģijas un
veselības kontroli un uzraudzības tehnoloģijas.
Ko ietekmētu parādu burbuļa plīšana - kas gūtu labumu?
2005. gadā Amerikas Savienotajās Valstīs notika izmaiņas bankrota likumā.
Kopš tā laika klientu līdzekļus vairs nevar atgūt, pat ne bankas krāpšanas gadījumos.
Visi aktīvi tiek nodoti bankrota mantai.
Tomēr šīs izmaiņas likumā neietekmē visus kreditorus, proti, ne dažus priviliģētos, t.i., nodrošinātos kreditorus.
Tās ir FED dibinātājas bankas un to filiāles, tostarp J.P.Morgan banka.
Piemēram, kad 2008. gadā sabruka Lehman Brothers, tikai J.P.Morgan bankai tika atdoti tās aktīvi,
neraugoties uz krāpnieciskiem finanšu darījumiem.
Toreiz tiesvedībā iesaistītais tiesnesis skaidri norādīja, ka J.P. Morgan ir daļa no aizsargājamās grupas.
Tas skaidri parāda, ka aiz iedzīvotāju mugurām likumdošana ir mainīta tā, lai FED klans izdzīvotu pēc jebkura
banku kraha, bet visi pārējie zaudētu visus savus aktīvus.
Fiat nauda - kā radās parādu burbulis 1913. gada 23. decembrī ar Federālo rezervju likumu ASV
tika ieviesta privāta centrālās bankas sistēma FED.
Tā kļuva par paraugu turpmākai centrālo banku un emisijas centrālo banku izveidei visā pasaulē.
FED ir lielo banku kartelis, kam ir monopols naudas radīšanā.
Nauda tiek radīta no nekā kā kredīts, veicot vienkāršus grāmatvedības darījumus.
Šis fiat naudas princips, t.i., naudas radīšana no nekā, ļauj saistītajām bankām pavairot jaunizveidoto naudu tādā pašā veidā.
- Tomēr procenti un saliktie procenti arī tiks iekasēti, līdz šie gaisa aizdevumi tiks pilnībā atmaksāti.
Ņemot vērā naudas radīšanas monopolu, arī šim nolūkam nauda ir jāiegūst no FED un tā
atvasinātajām struktūrām arvien jaunu aizdevumu veidā.
Šī naudas aizdošana ar procentiem un saliktajiem procentiem rada milzīgu parādu burbuli.
Rezultāts: lai gan preču daudzums pasaulē pēdējo 30 gadu laikā ir palielinājies tikai četras reizes,
naudas daudzums ir palielinājies četrdesmit reizes.
FED - neticami nekaunīgā finanšu sistēma
No FED ieviešanas 1913. gadā privātie baņķieri saskaņā ar likumu ir varējuši izsniegt aizdevumus bez rezervēm vai nodrošinājuma
kā tīru grāmatvedības darījumu un tādējādi radīt naudu no gaisa.
Savukārt banku klientiem ir jādeponē savi aktīvi kā nodrošinājums par šo bezvērtīgo aizdevuma naudu un - līdz
brīdim, kad aizdevums tiek pilnībā atmaksāts - jāmaksā pat procenti un saliktie procenti.
Un katrā gadījumā, t.i., atmaksājot un maksājot procentus, ar reāliem aktīviem.
ASV gadījumā 1 triljons dolāru gadā tagad ir jāmaksā baņķieriem par velti, ko valsts un līdz ar to arī pilsoņi.
Ar šo fiat naudas viltību lielās bankas varēja sagrābt praktiski visu ASV nacionālo bagātību.
Pirms aptuveni 100 gadiem to labi pateica autobūves magnāts Henrijs Fords: Ja cilvēki saprastu
monetāro sistēmu, revolūcija notiktu līdz rītdienas rītam.
Kas ir FED dibinātāji?
Puls Morics Varburgs kopā ar Džonu D. Rokfelleru un Nelsonu Aldriču tiek uzskatīts par galveno ASV centrālās
bankas FED, kas tika dibināta 1913. gadā, iniciatoru.
Varburgus uzskata par otru nozīmīgāko baņķieru dzimtu pasaulē aiz Rotšildiem.
Bērni Mozess-Marks un Gersons Varburgi 1798. gadā Hamburgā nodibināja banku Bankhaus Warburg -
aptuveni tajā pašā laikā, kad Rotshildi dibināja banku.
1814. gadā Varburgi kļuva par vieniem no pirmajiem Rotšildas biznesa partneriem Londonā.
Morics Varburgs mācījās pie Rotšildiem Itālijā un Parīzē.
Viņa dēls Makss Varburgs daļu savas prakses laika pavadīja Ņūskortā, Rotshildu štāba mītnē Londonā.
Kopus gadus vēlāk, 1910. gadā, Nelsons Aldrihs un banku "J.P. Morgan", "Rockefeller" un "Kuhn&Loeb" vadītāji uz desmit dienām
devās uz slepenu sanāksmi Džekila salā Džordžijas štatā ASV.
Nelsons bija augsta ranga politiķis un vienlaikus arī investīciju bankas J.P. Morgan partneris, kā arī bagātā
naftas magnāta Džona D. Rokfellera juniora tēvs un vīrs.
-- Džekilas salu apmeklēja arī Ņujorkas Nacionālās pilsētas bankas prezidents Frenks Vanderlips, kurš bija saistīts ar
Rokfelleriem, J. P. Morgana kompānijas vecākais partneris Henrijs Devisons, Ņujorkas Pirmās Nacionālās bankas
prezidents Čārlzs Nortons un vadošais Hārvarda universitātes ekonomists Endrū Pjats.
Pols Morics Varburgs (Paul Moritz Warburg) no Kuhn, Loeb & Co vadīja sanāksmi un uzrakstīja tā dēvētā Aldriča plāna
plānu - banku un monetārās sistēmas reorganizācijas plānu, kas vēlāk kļuva par Federālo rezervju sistēmas pamatu.
Lauku īpašums, kurā viņi bija sapulcējušies, piederēja cilvēkam, kurš tolaik tika uzskatīts par
finanšu nozares zirnekli - Džonam P. Morganam.
- Tāpēc slepenība bija nepieciešama, lai veiksmīgi uzsāktu šo unikālo gājienu pret Amerikas tautu,
demokrātiju un konkurējošām lielajām finansēm.
Tikpat viltīgi un slepeni, kā šis plāns tika izstrādāts, trīs gadus vēlāk, 1913. gada 23. decembrī, dienu
pirms Ziemassvētkiem, ar 43 balsīm par un 25 balsīm pret tika pieņemts likuma grozījums.
Tajā pašā dienā jaunievēlētais ASV prezidents Vudro Vilsons parakstīja Federālo rezervju likumu,
ar kuru tika izveidota ASV centrālā banka - FED.
ASV tiesības radīt naudu un globālo varu nākamajam gadsimtam tika nodotas astoņām ģimenēm, tostarp Varburgu,
Rokfelleru un Morganu ģimenēm un to privātajām bankām.
Pols Morics Varburgs kļuva par pirmās Uzraudzības padomes locekli FED vēsturē.
Pirmā pasaules kara laikā viņš tika iecelts par Federālo rezervju uzraudzības padomes priekšsēdētāja vietnieku.
Būdams padomdevēja darbinieks, Varburgs līdz 1926. gadam bija saistīts ar ASV centrālo banku.
1921. gadā Pauls Morics Varburgs kļuva arī par Ārējo attiecību padomes (CFR) - privāti organizētas
starptautisku ietekmes operāciju platformas, kas darbojās otrajā plānā, - dibinātāju un priekšsēdētāju.
CFR valdes locekļa amatu viņš ieņēma līdz pat savai nāvei 1932. gadā.
Pulkvedis Eliša Garisons, ASV prezidentu Rūzvelta un Vilsona draugs, raksturoja Varburgu kā FED izveides
virzītājspēku, bet par tās vadītāju viņš nepārprotami nosauca baronu Alfrēdu Rotšildi no Londonas.
Rotshildu dinastija jau vairākkārt bija vēlējusies ASV izveidot tās kontrolētu centrālo banku.
Fakts ir tāds, ka 1910. gadā Amerikas Savienotās Valstis praktiski tika pārvaldītas no Anglijas, un tā tas ir vēl šodien.
Desmit lielākās ASV banku kontrolakciju sabiedrības ir stingri dažu banku rokās, un visām tām ir filiāles Londonā.
Tās ir J.P. Morgan Company, Brown Brothers Harriman, Warburg, Kuhn Loeb un Henry Schroder.
Viņi visi ir cieši saistīti ar Rotšildas namu, galvenokārt ar Rotšildas kontroli pār
starptautiskajiem naudas tirgiem, manipulējot ar zelta cenu.
Katru dienu N. M. Rotšildas un kompānijas birojā Londonā tiek noteikta zelta pasaules tirgus cena.
Kas ir FED dibinātāji?
Nelsons V. Aldrihs bija brīvmūrnieku organizācijas biedrs; cita starpā viņš bija arī Rodailendas Lielās ložas pilnvarotais.
ASV dolārs ir ASV oficiālā naudas vienība.
Viena dolāra banknote tās pašreizējā formā apgrozībā ir kopš 1935. gada.
Aplūkojot to tuvāk, atklājas daži pārsteidzoši fakti.
Viens no diviem uzrakstiem uz 1 dolāra banknotes otrā pusē ir Novus ordo seclorum.
Tas ir latīņu valodā un nozīmē jaunu laikmetu kārtību.
Virs tās ir Providences acs virs nepabeigtas ķieģeļu piramīdas.
Patiesībā tā sauktā Providences acs joprojām ir centrālais simbols masonu ložās.
Ēģiptes ķieģeļu piramīda ir atsauce uz iluminātu slepeno biedrību.
Starp citu, piramīda uz viena dolāra banknotes tika pievienota 1935. gadā prezidenta Franklina D.
Rūzvelta laikā. Rūzvelts uz viena dolāra banknotes.
Rūzvelts bija ļoti aktīvs brīvmūrnieku biedrs, un viņa prezidentūras laikā Baltajā
namā viesojās daudzas masonu delegācijas.
Romas skaitlis MDCCLXXVI uz nepabeigtās piramīdas apakšējā pakāpiena uz 1 dolāra banknotes apzīmē 1776. gadu.
Tomēr tā nav ASV Neatkarības deklarācijas pasludināšanas gads, bet gan masonu Iluminātu ordeņa
dibināšana, ko 1776. gadā Ingolštatē veica Adams Veišaupts.
Šīs slepenās biedrības simbols ir Minervas pūce.
Interesanti, ka 1 dolāra banknotes priekšpuses labajā stūrī aiz skaitļa VIENOTĪBA izspraucas maza balta pūce.
Brīvmūrniecības diegu vilkšanas būtība atklājās drīz pēc tās dibināšanas.
Pirmā pasaules kara laikā FED atbalstīja lielākās bankas, kas kreditēja dažādas karojošās valstis.
Šādā veidā tās kļuva pastāvīgi atkarīgas no ASV lielajām finansēm, kas padarīja tās par
patiesajiem Pirmā pasaules kara uzvarētājiem.
Otrā pasaules kara laikā ASV dolārs tika pasludināts par pasaules rezerves valūtu.
Tas piešķīra FED pārākumu pār visām centrālajām bankām un padarīja to par īsto uzvarētāju Otrajā pasaules karā.
FED fonds caur saikni ar politiku
No neatminamiem laikiem cilvēki vienmēr ir precējušies, lai gūtu bagātību un varu - kā tas notika, kad 1901. gada rudenī Džons D.
Rokfellers juniors, vienīgais Džona D. Rokfellera senatora dēls un bagātākais cilvēks Amerikā,
apprecējās ar Abiju Aldrihu, vienīgo Nelsona Aldriha meitu.
Viņš bija republikāņu vairākuma līderis ASV Senātā, bez kura piekrišanas nevarēja pieņemt nevienu federālo likumu.
Viņš bija tik spēcīgs, ka prese viņu dēvēja par valsts ģenerālmenedžeri.
Šī laulība, t.i., stratēģiski ideāla naudas un politikas saplūšana, radīja politisko pamatu Federālo
rezervju bankas juridiskai ieviešanai 1913. gadā.
Kāds sakars FED ir ar "Titānika" nogrimšanu?
"White Star Line" kuģu flotes un līdz ar to arī "Titānika" īpašnieks no 1902. gada bija J. P. Morgans,
kurš bija galvenais FED līdzdibinātājs un direktors.
Neatkarīgi no tā, vai runa bija par dzelzceļa tīklu, elektrību, oglēm vai telegrāfu, viņš bija iesaistīts it visā.
Viņam nebija pieejams tikai Karnegija tērauds un Rokfellera nafta.
Viņš bija tik ietekmīgs, jo bija vienīgais amerikānis, kuram uzticējās Londonas, Parīzes un Berlīnes finansisti.
Banka Morgan & Company, kas atradās Volstrītas 23. namā, bija rūpniecības revolūcijas atslēga ASV ap 1900. gadu.
Tā bija aizdevējs, akcionārs un - tajā laikā - neoficiālā ASV centrālā banka.
J. P. Morgans piederēja noziedzīgu baņķieru aprindām, kas ASV vēlējās izveidot Federālo rezervju sistēmu (FED).
Uz viņa luksusa lainera "Titāniks" pirmā reisa klāja atradās ļoti ietekmīgi un bagāti cilvēki, tādi kā Bendžamins
Gugenheims, Isidors Štrauss un citi lielākie rūpnieki un baņķieri, bet galvenokārt Džons Džeikobs Astors.
Tajā laikā viņš bija viens no bagātākajiem cilvēkiem pasaulē.
Šī ietekmīgā grupa vēlējās nepieļaut FED darbību un tādējādi izjaukt finanšu oligarhu globālos stratēģiskos ilgtermiņa plānus.
Tāpēc Astors un viņa aprindas ir jālikvidē neuzkrītoši.
Kad J. P. Morgans apzināti izraisīja "Titānika" nogrimšanu, "Titānika" apkalpe piespiedu kārtā
neļāva Astoriem un viņu sabiedrotajiem izglābties.
Viņas nāve 1912. gadā vēstīja, ka ar tīšu "Titānika" nogremdēšanu beidzās pretestība FED dibināšanai.
J. P. Morgans pēdējā brīdī atcēla savu dalību braucienā un paredzēja, ka viņš uz "Titānika" neuzkāps.
V izeja no kopējā valstu parādsaistību sloga:
Fiat naudas kredīta parāds, kas, veicot diskontu, atkal pārvēršas nebūtībā
Pēc finanšu nozares insaidera Deivida Vebba (David Webb) domām, gaidāmā finanšu krīze līdzinās Monopola
spēlei, kurā galvenie oligarhi visas figūras uz galda un visu naudu velk atpakaļ uz banku.
Un tad šie labākie kungi saka: sāksim jaunu spēli.
Mēs sākam no bāzes, kur mums ir viss, bet jums nav nekā.
Vai vēlaties no mums kaut ko aizņemties?
Taču valstīm, kas pašlaik slīgst parādos, nav jāiet tik tālu.
Jo ir izeja.
Augstāko finanšu oligarhu stāstījums ir jāaizstāj ar jauno globālo nāciju valodu, proti, tagad visām valstīm, kas ir iekritušas
fiat-naudas-no-ne-nieka-kredīta, ir jāsamazina globālais parāds.
Citiem vārdiem sakot, visu to valstu parādu dzēšana, kuras SVF, Pasaules Banka un centrālās bankas ir ļaunprātīgi
izmantojušas, izlaupījušas un faktiski ekspropriējušas, kā arī visu atsavināto resursu atdošana.
Jo, tāpat kā kredīts tika radīts no nekā, arī kredīta parādiem ir jāizzūd atpakaļ nebūtībā.
Zobeigums
Globālā finanšu oligarhija ir tikpat biedējoša kā Oza zemes burvis.
Citiem vārdiem sakot, viņš uzpucējas un draudīgi izliekas un biedē cilvēkus, bet, ja paskatās aiz priekškara, aiz tā nekā nav.
Saistība ar masoniem, Titānika nogrimšana, nekaunīgā finanšu sistēma u.c. liecina, ka finanšu
oligarhu darbības princips ir maldināšana un krāpšana.
Tā dzīvo tikai no lētticīgo un peļņas alkstošo cilvēku līdzdalības.
Ja tam netiks sekots, globālās finanšu oligarhijas īstenotā terora vara sabruks kā kāršu namiņš.
Tāpēc iedarbīga izeja ir informācijas atklāšana un izplatīšana, kā arī tīklu veidošana un solidāra pilsoniskā nepakļaušanās.