Existenčné krízy držia svetovú populáciu v napätí.
Takmer každý má na jazyku blížiaci sa finančný krach.
Mnohí ľudia sú už v šoku, pretože svetom už otriaslo niekoľko finančných krachov, ako napríklad
Čierny piatok v roku 1929 alebo krach v roku 2008.
Zakaždým ľudia prišli o svoje veci.
A teraz sa chystá definitívne najväčšia a najvážnejšia havária.
Obrovská hora dlhov, na ktorej sa nachádzajú takmer všetky krajiny sveta, neveští nič dobré.
Ale prečo vôbec dochádza ku globálnym finančným kolapsom?
A prečo by mal byť ten ďalší najväčší a najvážnejší?
Aké sú konkrétne dôsledky? Aké sú príčiny?
Koho sa to týka najviac? Kto má z toho prospech?
Má to niečo spoločné s veľkým resetom?
Na čo to bude stačiť? Dá sa to ešte zastaviť?
Tieto otázky skúmame v tomto programe.
Spľasnutie gigantickej dlhovej bubliny - súčasť veľkého resetu
Založenie Federálneho rezervného systému FED v roku 1913 v USA ako súkromného bankového systému viedlo
k vytvoreniu globálne pôsobiaceho bankového kartelu.
Monopol na tvorbu peňazí sa zo zákona dostal do rúk niekoľkých popredných bankárov z Wall Street.
Zriadenie BIS (1930), ako aj MMF a Svetovej banky (1944), ktoré sú osobitnými
organizáciami OSN, zabezpečilo ďalšie rozšírenie moci.
Poskytujú obrovské pôžičky zo vzduchu ako fiat peniaze a svojimi požiadavkami na splácanie privádzajú celé národy na mizinu.
S pomocou Agendy OSN 2030 sa tento vývoj konečne posúva vpred.
Od svojich členských štátov vyžaduje, aby vynakladali miliardy na riešenie globálne organizovaných kríz.
Podľa ekonomického experta Ernsta Wolffa je táto gigantická, umelo nafúknutá dlhová bublina oveľa väčšia ako súčet všetkých
svetových zdrojov, infraštruktúry, prírodných zdrojov atď.
Nemôže byť preto nikdy zrušená.
Prasknutie tejto dlhovej bubliny, ktoré bolo dlhodobo pripravované a zámerne riadené, má byť predzvesťou
úplnej globálnej reorganizácie, tzv. veľkého resetu:
To predpokladá úplné vyvlastnenie a zbavenie práv, dokonca zotročenie občanov pod vládou finančných oligarchov.
Veľký reset a Agenda 2030 Veľký reset je názov agendy WEF a pridružených mimovládnych
organizácií, tzv. NGOs, na prevzatie svetovej moci.
Mimovládne organizácie sú pod kontrolou finančných oligarchov.
Tie sú kontrolované centrálnymi bankami, ktoré ovládajú menový systém už viac ako 100 rokov.
Prostredníctvom svojich správcov aktív, ako sú Black Rock a Vanguard, zhromažďujú obrovské majetky, ako aj zlato, priemyselné
skupiny, plyn, ropu, suroviny, pôdu a verejnú infraštruktúru.
Korumpujú popredných svetových politických, priemyselných, vojenských a súdnych činiteľov a pripútavajú ich k
svojim tieňovým vládam, ako sú Bilderberg Group, Rada pre zahraničné vzťahy, stretnutia WEF v Davose a iné.
Tento kruh má Agendu 2030 WEF a OSN implementovanú prostredníctvom osudovo dôležitých
zákonov prostredníctvom poslušných politikov.
Tie následne vedú k vyvlastňovaniu ľudí prostredníctvom ruinujúcich daní a požiadaviek na rozdelenie bremena, ako aj k
úplnému zotročeniu všetkých ľudí prostredníctvom programovateľných digitálnych peňazí, kontroly potravín,
energie a zdravia a prostredníctvom technológií dohľadu.
Koho by sa spľasnutie dlhovej bubliny dotklo - kto by z toho mal prospech?
V roku 2005 došlo v Spojených štátoch k zmene konkurzného práva.
Odvtedy už nie je možné vymáhať aktíva klientov, a to ani v prípade bankového podvodu.
Všetok majetok sa prevedie do konkurznej podstaty.
Táto zmena zákona sa však netýka všetkých veriteľov, teda ani niekoľkých privilegovaných, t. j. zabezpečených veriteľov.
Ide o zakladajúce banky FED-u a ich odnože vrátane banky J.P.Morgan.
Napríklad pri krachu banky Lehman Brothers v roku 2008 sa jej aktíva vrátili len banke
J.P.Morgan, a to napriek podvodným finančným transakciám.
Sudca vo vtedajšom konaní výslovne uviedol, že spoločnosť J.P. Morgan patrí do chránenej skupiny.
Z toho jasne vyplýva, že za chrbtom obyvateľstva sa legislatíva zmenila tak, aby klan okolo FEDu prežil akýkoľvek bankový
krach, zatiaľ čo všetci ostatní prídu o všetok svoj majetok.
Fiat money - ako vznikla dlhová bublina Dňa 23. decembra 1913 bol v USA zákonom o federálnych
rezervách zavedený súkromný centrálny bankový systém FED.
Stala sa vzorom pre ďalšie zakladanie centrálnych bánk a centrálnych emisných bánk na celom svete.
FED je kartel veľkých bánk, ktorý má monopol na tvorbu peňazí.
Peniaze vznikajú z ničoho vo forme úveru prostredníctvom jednoduchých účtovných transakcií.
Tento princíp fiat money, t. j. vytváranie peňazí z ničoho, umožňuje spriazneným bankám
rozmnožovať novovytvorené peniaze rovnakým spôsobom.
- Úroky a zložené úroky sa však budú účtovať až do úplného splatenia týchto úverov na letectvo.
Vzhľadom na monopol na tvorbu peňazí sa peniaze na tento účel musia získavať aj od FED-u
a jeho odnoží vo forme stále nových pôžičiek.
Toto požičiavanie peňazí na úrok a zložený úrok vytvára obrovskú dlhovú bublinu.
Výsledok: zatiaľ čo množstvo tovaru na svete sa za posledných 30 rokov zvýšilo len
štvornásobne, množstvo peňazí sa zvýšilo štyridsaťnásobne.
FED - neuveriteľne drzý finančný systém
Od zavedenia FED-u v roku 1913 môžu súkromní bankári podľa zákona poskytovať pôžičky bez rezerv alebo zábezpeky ako
čisto účtovnú transakciu a vytvárať tak peniaze zo vzduchu.
Na druhej strane klienti bánk musia uložiť svoj majetok ako zábezpeku za tieto bezcenné peniaze a - až do úplného
splatenia úveru - dokonca platiť úroky a zložené úroky.
A v každom prípade, t. j. splácanie a úroky, s reálnymi aktívami.
V prípade USA musí teraz štát, a teda aj občania, bankárom ročne zaplatiť 1 bilión dolárov za nič.
Pomocou tohto fiat money sa veľkým bankám podarilo zmocniť prakticky celého národného bohatstva USA.
Automobilový magnát Henry Ford to dobre povedal už pred 100 rokmi: Keby ľudia pochopili peňažný
systém, do zajtrajšieho rána by sme mali revolúciu.
Kto sú otcovia zakladatelia FEDu?
Paul Moritz Warburg je spolu s Johnom D. Rockefellerom a Nelsonom Aldrichom považovaný za hlavného iniciátora vzniku
americkej centrálnej banky FED, ktorá bola založená v roku 1913.
Warburgovci sú po Rothschildovcoch považovaní za druhú najvýznamnejšiu bankovú rodinu na svete.
Bankhaus Warburg založili v roku 1798 v Hamburgu bratia Moses-Marcus a Gerson Warburgovci,
približne v rovnakom čase ako banku Rothschildovcov.
V roku 1814 sa Warburgovci stali jednými z prvých Rothschildových obchodných partnerov v Londýne.
Moritz Warburg absolvoval školenie u Rothschildovcov v Taliansku a Paríži.
Jeho syn Max Warburg absolvoval časť svojej praxe v New Court, londýnskom sídle Rothschildovcov.
O niekoľko rokov neskôr, v roku 1910, sa Nelson Aldrich a vedúci predstavitelia bánk J.P. Morgan, Rockefeller a
Kuhn&Loeb odobrali na desať dní na prísne tajné stretnutie na Jekyll Island v americkom štáte Georgia.
Nelson bol vysokopostaveným politikom a zároveň partnerom investičnej banky J.P. Morgan a tiež svokrom
bohatého ropného magnáta Johna D. Rockefellera ml.
-- Medzi vedúcimi pracovníkmi, ktorí sa zúčastnili na Jekyll Island, boli Frank Vanderlip, prezident National City Bank of New
York, ktorý bol spojený s Rockefellerovcami, Henry Davison, hlavný partner spoločnosti J.P. Morgan, Charles
Norton, prezident First National Bank of New York, a Andrew Piatt, popredný harvardský ekonóm.
Paul Moritz Warburg zo spoločnosti Kuhn, Loeb & Co predsedal stretnutiu a napísal osnovu plánu, ktorý sa stal známym ako
Aldrichov plán, plán reorganizácie bankového a menového systému, základný kameň toho, čo
sa neskôr stalo Federálnym rezervným systémom.
Vidiecke sídlo, kde sa stretli, patrilo mužovi, ktorý bol v tom čase považovaný za pavúka v
sieti finančného priemyslu: Johnovi P. Morganovi.
-- Utajenie bolo preto nevyhnutné na úspešné začatie tohto jedinečného ťahu proti americkému
ľudu, demokracii a konkurenčným veľkým financiám.
Rovnako rafinovane a tajne, ako bol tento plán vypracovaný, bola novela zákona o tri roky neskôr, 23.
decembra 1913, deň pred Štedrým dňom, schválená zdecimovaným Kongresom 43 hlasmi proti 25.
Woodrow Wilson, novozvolený prezident USA, podpísal v ten istý deň zákon o Federálnych
rezervách, čím založil americkú centrálnu banku Fed.
Právo USA vytvárať peniaze a globálnu moc na nasledujúce storočie bolo prevedené na osem rodín vrátane
Warburgovcov, Rockefellerovcov a Morganů a ich súkromných bánk.
Paul Moritz Warburg sa stal členom prvej dozornej rady v histórii FEDu.
Počas prvej svetovej vojny bol vymenovaný za podpredsedu dozornej rady Federálneho rezervného systému.
Ako člen poradného zboru zostal Warburg spojený s americkou centrálnou bankou až do roku 1926.
V roku 1921 sa Paul Moritz Warburg stal aj zakladajúcim predsedom Rady pre zahraničné vzťahy (CFR), súkromne organizovanej platformy
pre medzinárodné vplyvové operácie, ktorá pôsobila v pozadí.
Funkciu člena predstavenstva CFR zastával až do svojej smrti v roku 1932.
Plukovník Elisha Garrison, priateľ amerických prezidentov Roosevelta a Wilsona, označil Warburga za hybnú
silu vytvorenia FED-u, ale za hlavného strojcu jednoznačne označil baróna Alfreda Rothschilda z Londýna.
Dynastia Rothschildovcov už niekoľkokrát chcela v USA zriadiť centrálnu banku pod svojou kontrolou.
Skutočnosť je taká, že v roku 1910 boli Spojené štáty prakticky riadené z Anglicka a sú ním dodnes.
Desať najväčších bankových holdingov v Spojených štátoch je pevne v rukách niektorých
bánk, z ktorých všetky majú pobočky v Londýne.
Sú to spoločnosti J.P. Morgan Company, Brown Brothers Harriman, Warburg, Kuhn Loeb a Henry Schroder.
Všetci udržiavajú úzke väzby na dom Rothschildovcov, predovšetkým prostredníctvom Rothschildovej kontroly medzinárodných
peňažných trhov prostredníctvom manipulácie s cenou zlata.
Každý deň sa v londýnskej kancelárii spoločnosti N.M. Rothschild and Company stanovuje cena zlata na svetovom trhu.
Kto sú zakladatelia FEDu?
Nelson W. Aldrich bol členom slobodomurárov; okrem iného bol správcom Veľkej lóže Rhode Islandu.
Americký dolár je oficiálnou menovou jednotkou Spojených štátov.
Jednodolárová bankovka je v obehu v súčasnej podobe od roku 1935.
Pri podrobnejšom pohľade zistíme niekoľko prekvapujúcich skutočností.
Jeden z dvoch nápisov na zadnej strane jednodolárovej bankovky znie Novus ordo seclorum.
Je to latinský názov a znamená nový poriadok vekov.
Nad ním je Oko Prozreteľnosti nad neúplnou tehlovou pyramídou.
Takzvané Oko Prozreteľnosti je dodnes ústredným symbolom v slobodomurárskych lóžach.
Egyptská tehlová pyramída je odkazom na tajnú spoločnosť iluminátov.
Mimochodom, pyramída bola na jednodolárovú bankovku pridaná v roku 1935 za prezidenta Franklina D.
Roosevelta. Roosevelt na jednodolárovej bankovke.
Roosevelt bol veľmi aktívnym členom slobodomurárov a počas prezidentských rokov prijal v
Bielom dome početné slobodomurárske delegácie.
Rímska číslica MDCCLXXVI na spodnom stupni nedokončenej pyramídy na jednodolárovej bankovke znamená rok 1776.
Nie je to však rok vyhlásenia nezávislosti USA, ale rok založenia rádu Iluminátov Adamom Weishauptom v Ingolstadte v roku 1776.
Symbolom tajnej spoločnosti je sova Minerva.
Zaujímavosťou je, že spoza čísla ONE v pravom rohu prednej strany jednodolárovej bankovky vykúka malá biela sova.
Ťahanie za nitky slobodomurárstva vyšlo najavo krátko po jeho založení.
Počas prvej svetovej vojny FED podporoval veľké banky pri poskytovaní úverov rôznym bojujúcim krajinám.
Týmto spôsobom sa stali trvalo závislými od amerických vysokých financií, čo z nich
urobilo skutočných víťazov prvej svetovej vojny.
Počas druhej svetovej vojny bol americký dolár vyhlásený za svetovú rezervnú menu.
Tým získal FED nadvládu nad všetkými centrálnymi bankami a stal sa skutočným víťazom druhej svetovej vojny.
Nadácia FED prostredníctvom prepojenia s politikou
Od nepamäti sa ľudia vždy ženili a vydávali s cieľom získať bohatstvo a moc - ako to bolo v prípade Johna D. Rockefellera
mladšieho, jediného syna Johna D. Rockefellera seniora a najbohatšieho muža v Amerike, ktorý sa na jeseň roku 1901
oženil s Abby Aldrichovou, jedinou dcérou Nelsona Aldricha.
Bol vodcom republikánskej väčšiny v Senáte USA, bez ktorého súhlasu nemohol byť prijatý žiadny federálny zákon.
Bol taký mocný, že ho tlač nazvala generálnym manažérom národa.
Toto manželstvo, t. j. strategicky dokonalé spojenie peňazí a politiky, položilo politický základ pre
právne zavedenie Federálnej rezervnej banky v roku 1913.
Čo má FED spoločné s potopením Titanicu?
Vlastníkom White Star Line, flotily lodí, a teda neskôr aj Titanicu, bol od roku 1902 J. P.
Morgan, ústredný spoluzakladateľ/riaditeľ FEDu.
Či už išlo o železničnú sieť, elektrinu, uhlie alebo telegraf, vo všetkom mal prsty.
Nemal len prístup ku Carnegieho oceli a Rockefellerovej rope.
Bol taký vplyvný, pretože ako jediný Američan požíval dôveru finančníkov v Londýne, Paríži a Berlíne.
Spoločnosť Bank Morgan & Company so sídlom na Wall Street 23 bola kľúčom k priemyselnej revolúcii v USA okolo roku 1900.
Bola veriteľom, akcionárom a v tom čase aj neoficiálnou centrálnou bankou Spojených štátov.
J. P. Morgan patril do kruhu zločineckých bankárov, ktorí chceli v USA založiť Federálny rezervný systém (FED).
Na palube jeho luxusného parníka Titanic boli veľmi vplyvní a bohatí ľudia, ako napríklad Benjamin
Guggenheim, Isidor Straus a ďalší významní priemyselníci a bankári, ale predovšetkým John Jacob Astor.
V tom čase bol jedným z najbohatších ľudí na svete.
Táto vplyvná skupina chcela zabrániť FEDu a prekaziť tak globálne strategické dlhodobé plány finančných oligarchov.
Astor a jeho okolie by preto mali byť nenápadne odstránení.
Keď J. P. Morgan úmyselne spôsobil potopenie Titanicu, posádka Titanicu násilím zabránila Astorom a ich spojencom zachrániť sa.
Jej smrť v roku 1912 znamenala koniec odporu proti založeniu FEDu prostredníctvom úmyselného potopenia Titanicu.
J. P. Morgan na poslednú chvíľu zrušil svoju účasť na plavbe a predvídal, že sa na Titanic nedostane.
Výstup z totálneho zadlženia národov:
Úverový dlh vo forme fiat peňazí sa prostredníctvom zrážky vracia do ničoty
Podľa Davida Webba, ktorý je zasvätený do finančnej problematiky, je nadchádzajúci finančný krach ako hra Monopoly,
v ktorej hlavné oligarchy stiahnu všetky figúrky na hracej ploche a všetky peniaze späť do banky.
A potom títo špičkoví páni povedia: "Začnime novú hru.
Začneme na základni, kde máme všetko a vy nemáte nič.
Chceli by ste si od nás niečo požičať?
Štáty, ktoré sa v súčasnosti topia v dlhoch, však nemusia ísť tak ďaleko.
Pretože existuje cesta von.
Rozprávanie najvyšších finančných oligarchov musí byť nahradené novou globálnou rečou národov, a to: Teraz
prichádza globálne zníženie dlhu pre všetky národy, ktoré prepadli fiat peniazom z ničoho.
Inými slovami, zrušenie dlhov všetkých národných štátov, ktoré boli zneužité, vyrabované a fakticky
vyvlastnené MMF, Svetovou bankou a centrálnymi bankami, a vrátenie všetkých zabavených zdrojov.
Pretože tak, ako bol úver vytvorený z ničoho, musia aj úverové dlhy zmiznúť späť do ničoho.
Záver
Globálna finančná oligarchia je rovnako desivá ako hrôzovláda Čarodejníka z krajiny Oz.
Inými slovami, nadúva sa pompéznym a hrozivým spôsobom a straší ľudí, ale - ak sa pozriete za oponu - nič za ňou nie je.
Prepletenie so slobodomurárstvom, potopenie Titanicu, bezohľadný finančný systém atď. ukazujú, že princípom
fungovania finančných oligarchov je klamstvo a podvod.
Žije len z účasti dôverčivých a ziskuchtivých ľudí.
Bez tohto nasledovania sa hrôzovláda globálnej finančnej oligarchie zrúti ako domček z kariet.
Preto sú účinným východiskom odhaľovanie a šírenie informácií, ako aj budovanie sietí a solidárna občianska neposlušnosť.