Svetovno prebivalstvo je zaradi eksistencialnih kriz na trnih.
Skoraj vsi govorijo tudi o bližajočem se finančnem zlomu.
Mnogi ljudje so že zdaj v šoku, saj je svet pretreslo že več finančnih zlomov, kot sta
bila črni petek leta 1929 in zlom leta 2008.
Ljudje so vsakič izgubili svoje stvari.
Zdaj pa se bo zgodil zagotovo največji in najhujši zlom.
Velikanska gora dolgov, na kateri sedijo skoraj vse države po svetu, ne obeta nič dobrega.
Toda zakaj sploh prihaja do svetovnih finančnih zlomov?
In zakaj bi morala biti naslednja največja in najresnejša?
Kakšne so posledice? Kakšni so vzroki?
Kdo je najbolj prizadet? Kdo ima koristi?
Ali je to kakor koli povezano z veliko ponastavitvijo?
Kaj bo to pomenilo? Ali jo je še vedno mogoče ustaviti?
Ta vprašanja bomo raziskali v tem programu.
Razpočil se je velikanski dolžniški balon - del velike ponastavitve
Z ustanovitvijo Federal Reserve System FED leta 1913 v ZDA kot zasebnega bančnega sistema se
je vzpostavil globalno delujoči bančni kartel.
Monopol nad ustvarjanjem denarja je z zakonom prešel v roke nekaj vodilnih bankirjev z Wall Streeta.
Ustanovitev BIS (1930) ter MDS in Svetovne banke (1944), ki sta bili posebni
organizaciji ZN, so zagotovili nadaljnjo širitev moči.
Iz zraka kot fiat denar odobravajo velikanska posojila in s svojimi zahtevami po vračilu vodijo celotne narode v propad.
S pomočjo Agende ZN 2030 se ta razvoj končno premika naprej.
Od držav članic zahteva, da porabijo milijarde za spopadanje z globalno organiziranimi krizami.
Po mnenju ekonomskega strokovnjaka Ernsta Wolffa je ta velikanski, umetno napihnjeni dolžniški balon veliko večji od
vsote vseh svetovnih virov, infrastrukture, naravnih virov itd.
Zato ga ni mogoče nikoli preklicati.
Razpočitev dolžniškega mehurčka, ki je bila dolgo pripravljena in namerno načrtovana, naj bi napovedala
popolno globalno reorganizacijo, veliko ponastavitev:
To predvideva popolno razlastitev in odvzem državljanskih pravic, celo zasužnjevanje državljanov v rokah finančnih oligarhov.
Veliki ponovni zagon in Agenda 2030 Veliki ponovni zagon je ime agende WEF in z njim povezanih nevladnih
organizacij, tako imenovanih NVO, za prevzem svetovne oblasti.
Nevladne organizacije nadzorujejo finančni oligarhi.
Te nadzorujejo centralne banke, ki že več kot 100 let obvladujejo denarni sistem.
Prek svojih upravljavcev premoženja, kot sta Black Rock in Vanguard, kopičijo velikanska premoženja, pa
tudi zlato, industrijske skupine, plin, nafto, surovine, zemljišča in javno infrastrukturo.
Podkupujejo vodilne svetovne politične, industrijske, vojaške in sodne odločevalce ter jih vežejo na svoje vlade
v senci, kot so skupina Bilderberg, Svet za mednarodne odnose, srečanja WEF v Davosu in druge.
Ta krog ima agendo 2030 WEF in ZN, ki se izvaja z zakoni, ki določajo usodo, prek poslušnih politikov.
Ti pa vodijo v razlastitev ljudi z uničujočimi davki in zahtevami po delitvi bremen ter v popolno zasužnjevanje vseh
ljudi s programirljivim digitalnim denarjem, nadzorom nad hrano, energijo in zdravjem ter s tehnologijami nadzora.
Koga bi prizadel razpočitev dolžniškega balona - kdo bi imel koristi?
V letu 2005 se je v Združenih državah Amerike spremenila stečajna zakonodaja.
Od takrat sredstev strank ni več mogoče izterjati, niti v primeru bančne goljufije.
Vse premoženje se prenese v stečajno maso.
Vendar pa ta sprememba zakonodaje ne vpliva na vse upnike, torej ne na nekaj privilegiranih, tj. zavarovanih upnikov.
To so banke ustanoviteljice FED-a in njihove podružnice, vključno z banko J.P.Morgan.
Ko je na primer leta 2008 propadla banka Lehman Brothers, so bila kljub goljufivim finančnim
transakcijam sredstva vrnjena le banki J.P.Morgan.
Sodnik v takratnem postopku je izrecno navedel, da je bila družba J.P. Morgan del zaščitene skupine.
To jasno kaže, da je bila zakonodaja za hrbtom prebivalstva spremenjena tako, da bo klan okoli Fed preživel vsak
bančni zlom, vsi drugi pa bodo izgubili vse svoje premoženje.
Fiat denar - kako je nastal dolžniški balon Zakon o zveznih rezervah je 23. decembra 1913 v
ZDA uvedel zasebni centralni bančni sistem FED.
Postala je model za nadaljnje ustanavljanje centralnih bank in centralnih bank izdajateljic po vsem svetu.
FED je kartel velikih bank, ki ima monopol nad ustvarjanjem denarja.
Denar se ustvarja iz nič v obliki kredita s preprostimi računovodskimi transakcijami.
To načelo fiat denarja, tj. ustvarjanje denarja iz nič, omogoča pridruženim bankam, da na
novo ustvarjeni denar na enak način množijo.
- Vendar se obresti in obrestne mere zaračunavajo tudi do popolnega odplačila teh posojil.
Zaradi monopola nad ustvarjanjem denarja je treba denar za to pridobiti od FED-a in
njegovih podružnic v obliki vedno novih posojil.
To posojanje denarja z obrestmi in sestavljenimi obrestmi ustvarja velikanski dolžniški balon.
Rezultat: medtem ko se je količina blaga na svetu v zadnjih 30 letih povečala le za štirikrat, se
je količina denarja povečala za štiridesetkrat.
FED - neverjetno predrzen finančni sistem
Od uvedbe FED-a leta 1913 lahko zasebni bankirji po zakonu dodeljujejo posojila brez rezerv ali zavarovanja kot čisto
računovodsko transakcijo in tako ustvarjajo denar iz zraka.
Po drugi strani pa morajo stranke bank deponirati svoje premoženje kot jamstvo za ta ničvreden posojilni
denar in - dokler posojilo ni v celoti odplačano - celo plačevati obresti in sestavljene obresti.
In v vsakem primeru, tj. odplačilo in obresti, z realnim premoženjem.
V primeru ZDA mora zdaj država in s tem državljani banksterjem plačati 1 bilijon dolarjev na leto za nič.
Velike banke so si s to zvijačo s fiat denarjem lahko prisvojile praktično celotno nacionalno bogastvo ZDA.
Avtomobilski mogotec Henry Ford je to dobro povedal že pred približno 100 leti: Če bi ljudje razumeli
monetarni sistem, bi do jutri zjutraj prišlo do revolucije.
Kateri so ustanovni očetje FED-a?
Paul Moritz Warburg velja skupaj z Johnom D. Rockefellerjem in Nelsonom Aldrichom za glavnega pobudnika ameriške
centralne banke FED, ki je bila ustanovljena leta 1913.
Warburgi veljajo za drugo najpomembnejšo bančno družino na svetu, takoj za Rothschildi.
Bratje Moses-Marcus in Gerson Warburg sta leta 1798 v Hamburgu ustanovila banko Bankhaus Warburg,
približno v istem času kot Rothschildova banka.
Leta 1814 so Warburgovi postali eni od prvih Rothschildovih poslovnih partnerjev v Londonu.
Moritz Warburg se je usposabljal pri Rothschildovih v Italiji in Parizu.
Njegov sin Max Warburg je del vajeništva opravil v New Courtu, londonskem sedežu Rothschildov.
Nekaj let pozneje, leta 1910, so se Nelson Aldrich in bančni direktorji družb J. P. Morgan, Rockefeller ter
Kuhn&Loeb za deset dni umaknili na strogo zaupno srečanje na otok Jekyll v ameriški zvezni državi Georgia.
Nelson je bil visoki politik in hkrati partner v investicijski banki J. P. Morgan ter tudi tast
bogatega naftnega magnata Johna D. Rockefellerja mlajšega.
-- Na otoku Jekyll so bili med vodstvenimi delavci Frank Vanderlip, predsednik National City Bank of New York, ki je bil
povezan z Rockefellerji, Henry Davison, višji partner družbe J.P. Morgan, Charles Norton, predsednik First National Bank
of New York, in Andrew Piatt, vodilni ekonomist s Harvarda.
Paul Moritz Warburg iz podjetja Kuhn, Loeb & Co je vodil sestanek in napisal osnutek načrta, ki je postal znan kot
Aldrichov načrt, načrt za reorganizacijo bančnega in monetarnega sistema, temelj kasnejšega sistema zveznih rezerv.
Posestvo, na katerem so se zbrali, je bilo v lasti Johna P. Morgana, ki je takrat
veljal za pajka v mreži finančne industrije.
-- Tajnost je bila torej potrebna za uspešno izvedbo te edinstvene poteze proti ameriškemu
ljudstvu, demokraciji in konkurenčnim velikim financam.
Tako premeteno in skrivaj, kot je bil načrt razvit, je bila sprememba zakona sprejeta tri leta pozneje,
23. decembra 1913, dan pred božičem, v zdesetkanem kongresu s 43 glasovi za in 25 proti.
Woodrow Wilson, novoizvoljeni predsednik ZDA, je istega dne podpisal zakon o zveznih rezervah
in s tem ustanovil ameriško centralno banko Fed.
ZDA so pravico do ustvarjanja denarja in svetovne moči za naslednje stoletje prenesle na osem družin, vključno z Warburgom,
Rockefellerjem in Morganom ter njihovimi zasebnimi bankami.
Paul Moritz Warburg je postal član prvega nadzornega sveta v zgodovini FED-a.
Med prvo svetovno vojno je bil imenovan za namestnika predsednika nadzornega odbora Federal Reserve.
Kot član svetovalnega osebja je Warburg ostal povezan s centralno banko ZDA do leta 1926.
Leta 1921 je Paul Moritz Warburg postal tudi ustanovni predsednik Sveta za zunanje odnose (CFR), zasebno organizirane platforme
za operacije mednarodnega vpliva, ki je delovala v ozadju.
Funkcijo člana upravnega odbora CFR je opravljal do svoje smrti leta 1932.
Polkovnik Elisha Garrison, prijatelj ameriških predsednikov Roosevelta in Wilsona, je Warburga označil za gonilno
silo ustanovitve FED-a, vendar je za glavnega pobudnika jasno označil barona Alfreda Rothschilda iz Londona.
Dinastija Rothschild je že večkrat želela v ZDA vzpostaviti centralno banko pod svojim nadzorom.
Dejstvo je, da je leta 1910 Združenim državam praktično vladala Anglija in še danes.
Deset največjih bančnih holdingov v ZDA je trdno v rokah nekaterih bank, ki imajo vse podružnice v Londonu.
To so družbe J.P. Morgan Company, Brown Brothers Harriman, Warburg, Kuhn Loeb in Henry Schroder.
Vsi so tesno povezani z Rothschildovo hišo, predvsem z Rothschildovim nadzorom mednarodnih
denarnih trgov prek manipulacije s ceno zlata.
Vsak dan se v londonski pisarni družbe N.M. Rothschild and Company določi cena zlata na svetovnem trgu.
Kdo so ustanovni očetje FED-a?
Nelson W. Aldrich je bil član prostozidarjev; med drugim je bil skrbnik Velike lože Rhode Islanda.
Ameriški dolar je uradna denarna enota Združenih držav Amerike.
Bankovec za en dolar je v sedanji obliki v obtoku od leta 1935.
Podrobnejši pogled razkrije nekaj presenetljivih dejstev.
Eden od dveh napisov na hrbtni strani bankovca za en dolar se glasi Novus ordo seclorum.
To je latinsko ime in pomeni nov red vekov.
Nad njo je Oko Previdnosti nad nepopolno opečno piramido.
Tako imenovano Oko previdnosti je še danes osrednji simbol v masonskih ložah.
Egipčanska piramida iz opeke se nanaša na tajno družbo iluminatov.
Mimogrede, piramida je bila bankovcu za en dolar dodana leta 1935 pod predsednikom Franklinom D.
Rooseveltom. Roosevelt na bankovcu za en dolar.
Roosevelt je bil zelo dejaven član prostozidarjev in je v času svojega predsedniškega mandata v
Beli hiši sprejel številne masonske delegacije.
Rimska številka MDCCLXXVI na spodnji stopnji nedokončane piramide na bankovcu za 1 dolar pomeni leto 1776.
Vendar pa ne obeležuje leta razglasitve neodvisnosti ZDA, temveč ustanovitev masonskega
iluminatskega reda Adama Weishaupta v Ingolstadtu leta 1776.
Simbol tajnega društva je sova Minerva.
Zanimivo je, da izza številke ONE v desnem kotu sprednje strani bankovca za 1 dolar pokuka majhna bela sova.
Narava prostozidarstva, ki vleče niti, je prišla na dan kmalu po njegovi ustanovitvi.
Med prvo svetovno vojno je FED podpiral velike banke pri posojanju različnim vojskujočim se državam.
Na ta način so postale trajno odvisne od ameriških visokih financ, zaradi česar so postale prave zmagovalke prve svetovne vojne.
Med drugo svetovno vojno je bil ameriški dolar razglašen za svetovno rezervno valuto.
S tem je FED prevladal nad vsemi centralnimi bankami in postal pravi zmagovalec druge svetovne vojne.
FED fundacija prek povezave s politiko
Od nekdaj so se ljudje poročali z namenom pridobivanja bogastva in moči - tako kot se je jeseni 1901 poročil John D. Rockefeller
mlajši, edini sin Johna D. Rockefellerja sen. in najbogatejši Američan, z Abby Aldrich, edino hčerko Nelsona Aldricha.
Bil je vodja republikanske večine v ameriškem senatu, brez njegove odobritve ni bilo mogoče sprejeti nobenega zveznega zakona.
Bil je tako močan, da so ga mediji imenovali generalni direktor države.
Ta poroka, tj. strateško popolna združitev denarja in politike, je postavila politično podlago za
zakonsko uvedbo Federal Reserve Bank leta 1913.
Ko ima FED opraviti s potopom Titanika?
Od leta 1902 je bil lastnik flote ladij White Star Line in kasneje tudi Titanika J. P.
Morgan, osrednji soustanovitelj/direktor FED-a.
Pri vsem je imel prste vmes, pa naj gre za železniško omrežje, elektriko, premog ali telegraf.
Le do Carnegiejevega jekla in Rockefellerjeve nafte ni imel dostopa.
Bil je tako vpliven, ker je bil edini Američan, ki je užival zaupanje finančnikov v Londonu, Parizu in Berlinu.
Banka Morgan & Company s sedežem na ulici Wall Street 23 je bila ključna za industrijsko revolucijo v ZDA okoli leta 1900.
Bila je posojilnica, delničarka in - v tistem času - neuradna centralna banka Združenih držav.
J. P. Morgan je pripadal krogu kriminalnih bankirjev, ki so v ZDA želeli ustanoviti sistem zveznih rezerv (FED).
Na krovu njegove luksuzne ladje Titanik so bili zelo vplivni in bogati ljudje, kot so Benjamin Guggenheim,
Isidor Straus ter drugi pomembni industrialci in bankirji, predvsem pa John Jacob Astor.
Takrat je bil eden najbogatejših ljudi na svetu.
Ta vplivna skupina je želela preprečiti FED in s tem onemogočiti globalne strateške dolgoročne načrte finančnih oligarhov.
Zato je treba Astorja in njegov krog neopazno odstraniti.
Ko je J. P. Morgan namerno povzročil potop Titanika, je posadka Titanika Astorjem in njihovim
zaveznikom nasilno preprečila, da bi se rešili.
Njena smrt leta 1912 je z namernim potopom Titanika naznanila konec upora proti ustanovitvi FED-a.
J. P. Morgan je v zadnjem trenutku odpovedal svojo udeležbo na potovanju in predvidel, da se ne bo vkrcal na Titanik.
Za izhod iz popolne zadolženosti narodov:
Kreditni dolg v obliki fiat denarja se z odrezanjem vrne v nič.
Po mnenju finančnega strokovnjaka Davida Webba je prihajajoči finančni zlom podoben igri Monopoly, v kateri glavni oligarhi
vse figurice na plošči in ves denar potegnejo nazaj v banko.
In potem ti vrhunski gospodje rečejo: "Začnimo novo igro.
Začnemo pri temelju, kjer imamo vse, vi pa nič.
Si želite nekaj izposoditi od nas?
Državam, ki se trenutno utapljajo v dolgovih, pa ni treba iti tako daleč.
Ker obstaja izhod.
Pripoved vrhunskih finančnih oligarhov je treba nadomestiti z novim globalnim jezikom narodov, in sicer:
zdaj prihaja globalni rez dolga za vse narode, ki so padli na fiat-denar iz ničesar-kredita.
Z drugimi besedami, odpis dolga vseh nacionalnih držav, ki so jih MDS, Svetovna banka in centralne banke maltretirale, ropale
in dejansko razlastile, ter vrnitev vseh zaseženih sredstev.
Kajti tako kot je bil kredit ustvarjen iz nič, morajo tudi kreditni dolgovi izginiti nazaj v nič.
Zaključek
Globalna finančna oligarhija je tako strašljiva kot vladavina groze čarovnika iz Oza.
Z drugimi besedami, napihuje se na pompozen in grozeč način ter straši ljudi, vendar -
če pogledate za zaveso - za njo ni ničesar.
Zapletenost s prostozidarstvom, potop Titanika, brezvestni finančni sistem itd. kažejo, da je načelo
delovanja finančnih oligarhov prevara in goljufija.
Živi le od sodelovanja lahkovernih in dobičkonosnih ljudi.
Brez tega se bo teror globalne finančne oligarhije sesul kot hišica iz kart.
Zato so izpostavljanje in razširjanje ter gradnja mreže in solidarnostna državljanska nepokorščina učinkoviti izhodi.