Dana 29. septembra 2023. godine, švicarski parlament je usvojio "Uredbu o jedinstvenoj izmjeni za sigurnu opskrbu
električnom energijom iz obnovljivih izvora", s ciljem navodnog jačanja sigurnosti opskrbe električnom energijom tokom zime.
Ovaj zakon se naziva "Mantelerlass" ili skraćeno "Zakon o električnoj energiji".
Ovo bi trebalo otvoriti put za veću proizvodnju električne energije iz solarnih, vjetroelektrana i hidroelektrana u zemlji.
Novim zakonom, Švicarski savezni savjet moći će odrediti kada, gdje i koliko postrojenja može
biti izgrađeno za proizvodnju obnovljive energije.
Razne organizacije kao što su Saveza za prirodu i krajolik Švicarske, udruga Slobodni krajolik Švicarske i
Fondacija Franz Weber pokrenule su referendum protiv novog saveznog zakona i u januaru 2024. predale 63.184 potpisa.
Kontroverzni prijedlog će stoga biti iznesen na glasanje švicarskom biračkom tijelu 9. juna 2024. godine.
Glavni argument koji zagovornici iznose je da je novi Zakon o električnoj energiji neophodan kako bi se spriječio
predstojeći nedostatak električne energije u Švicarskoj.
Udruženje "Aufrecht Schweiz" ovo naziva izmišljenom energetskom krizom.
"Aufrecht Schweiz" je građanski pokret koji želi imati utjecaj na švicarsku politiku putem nezavisnih kandidata.
U svom saopćenju za medije pod naslovom "Nedostatak struje u Švicarskoj? Nikako!" objavljenom u jesen 2022. godine,
penzionisani informatičar iz elektrodistributivne kompanije i penzionisani elektrotehnički inženjer napisali su sljedeće:
"Slijedeći strategiju straha koju promoviše lobija, Savezni zavod za energiju direktno koristi kompanijama
za plin i naftu, kao i trgovcima električnom energijom.
(…) Kada nas vlada poziva da štedimo struju, to nikako nije zato što je imamo premalo,
nego zato što smo prejeftini u trgovini strujom.
Svaki kilovat koji uštedimo koristi energetskim kompanijama, jer mogu prodati u Švicarskoj ušteđenu
električnu energiju u inostranstvu po mnogo višoj cijeni.
U saopćenju je Udruženje dobavljača električne energije Aargau (VAS) istaklo da bi opći dekret zahtijevao potpunu rekonstrukciju
cjelokupne nacionalne elektroenergetske infrastrukture.
Do sada je električna energija isporučivana krajnjim potrošačima na osnovu logički dokazanog principa
uglavnom centralizovanih elektrana velikih razmjera.
Međutim, infrastruktura distribucije treba biti regulisana na decentralizovan način, što bi takođe
trebalo biti sveobuhvatno, bez grešaka i omogućavati svakome da komunicira sa svima ostalima.
Prema VAS-u, kvalificirane projekcije procjenjuju da će neophodna konverzija i proširenje mreža samo u
Švicarskoj koštati oko 100 milijardi švicarskih franaka.
Prvenstveno neimprivilegovani potrošači i stanari bez sredstava da sami sebi obezbijede moraju platiti ovu dodatnu uslugu.
Kao što je to često slučaj s novim zakonima, sve se svodi na to da se profit i subvencije privatiziraju za nekolicinu,
dok troškovi i rizici ostaju na preostalom dijelu javnosti.
– Prema Udruženju dobavljača električne energije Aargau.
Razni NO odbori također su kritikovali novi Zakon o električnoj energiji jer, između ostalog, dovodi u pitanje temeljne
principe očuvanja prirode i krajolika koji su decenijama utvrđeni u Saveznom ustavu od strane švicarskog biračkog tijela.
Na primjer, šume se sada mogu posjeći radi izgradnje vjetroturbina, a veliki vjetroelektrični i
solarni parkovi mogu se graditi u zaštićenim krajolicima – čak i ako to uništava vrijedne biotope.
Ništa ne bi stajalo na putu izgradnji velikih solarnih parkova u švicarskim Alpama.
Mnoge alpske pašnjake mogle bi prekriti čelične konstrukcije i solarni paneli.
Elias Vogt, predsjednik udruženja "Freie Landschaft Schweiz" (Slobodni krajolik Švicarske), objašnjava u
intervjuu za nezavisnu TV stanicu HOCH2.TV šta ovaj zakon podrazumijeva i zašto ga preporučuje odbaciti.
Naslov političkog talk showa je: "Mantelov dekret je subvencionirano uništavanje prirode."
U intervjuu Vogt, između ostalog, obrađuje sljedeće kritičke tačke u vezi sa novim Zakonom o električnoj energiji:
- Demokratsko učešće i pravo na prigovor su u opasnosti
- Proizvodnja električne energije ima prednost nad zaštitom prirode u novom Zakonu o električnoj energiji
- Prirodna šteta "po zakonu" je moguća
- Deformacija Alpa: proizvodnja električne energije ima prednost nad turizmom
Elias Vogt se poziva na kritiku pravnog stručnjaka prof. dr. Alaina Griffela da
kontroverzni opći dekret krši Švicarsku saveznu ustav.
Proizvodnja energije mora biti, na primjer, dovoljna, sigurna, ekonomična i ekološki prihvatljiva.
Međutim, kriteriji ekološke prihvatljivosti i sigurnosti opskrbe električnom energijom moraju se jednako tretirati.
Ovo više neće biti slučaj sa novim Zakonom o električnoj energiji.
Očigledno, pod značajnim pritiskom, švicarski parlament je donio zakon koji je neustavan i ograničava demokratska prava.
Strahovi od navodnog nedostatka električne energije zimi navode Parlament da djeluje žurno.
Dragi birači Švicarske: Želite li i vi spriječiti ukidanje osnovnih demokratskih prava i ružnu preobrazu švicarskog
krajolika pod izgovorom promicanja obnovljivih izvora energije?
Zatim 9. juna ubacite NE glas protiv "Mantelerlassa" u glasačku kutiju.
Pogledajte polusatni intervju s dr. Philippom Gutom i Eliasom Vogtom, predsjednikom udruženja "Freie Landschaft
Schweiz" (Slobodni krajolik Švicarske), u političkoj talk show emisiji nezavisnog televizijskog kanala HOCH2.TV.
Intervju
Dragi gledaoci, srdačno vas pozdravljam u političkom talk showu na HOCH2.TV.
Znate to, prepoznajete to: ovaj program je uvijek direktan, uvijek iskren, uvijek posvećen istini i
uvijek ima uzbudljive goste koji imaju nešto za reći.
Danas pozdravljam Eliasa Vogta, predsjednika udruženja "Freie Landschaft Schweiz" (Slobodni krajolik Švicarske), novu
političku figuru u Švicarskoj, ako smijem reći, koja je već napravila razliku i koja sigurno želi napraviti još više.
Sjajno je što ste u programu.
Hvala vam puno, gospodine Gut, na pozivu.
Također mi je drago što sam ovdje.
Nedavno ste zajedno s drugim organizacijama uspješno organizirali referendum.
Dakle, za gledaoce u Njemačkoj i Austriji: u Švicarskoj je moguće osporiti zakone koje je
donio parlament pozivom na referendum o njima.
Uspjeli su; za ovo je potrebno najmanje 50.000 potpisa.
Radi se o takozvanom općem dekretu koji ima za cilj promicanje obnovljivih izvora energije.
Prije nego što kritiziramo ovu vježbu, možete li objasniti šta ovaj zakon zapravo želi postići?
Šta je tačno ovaj takozvani opći dekret?
Opći dekret je revizija različitih zakona u jednom paketu, da tako kažemo, otuda i naziv.
S jedne strane, Zakon o energiji treba biti revidiran, s druge strane Zakon o opskrbi električnom
energijom, a treće Zakon o prostornom planiranju, te u sveobuhvatnoj reviziji ova tri zakona.
Glavni cilj je zapravo masovno širenje energije vjetra i sunca u Švicarskoj.
Ali i izgradnja 16 velikih hidroelektrana.
Svi ovi aspekti koji se odnose na obnovljive izvore energije i njihovo širenje regulisani su u ovom sveobuhvatnom paketu.
Ovo je ono što stoji iza pojma 'mantel dekret'.
Dakle, ovaj kaput je zapravo vrsta superzakona koji sadrži razne pravne izmjene, zar ne?
Upravo tako. Također sadrži mnogo neriješenih problema.
To znači da Savezni savjet, koji je naša vlada, može potom regulirati pojedinačne detalje na nivou uredbe.
Postoji mnogo detalja u kojima stvari zaista prelaze na suštinu.
Savezni savjet može, na primjer, skratiti postupke odobrenja.
I zato što Švicarska također primjenjuje načelo općinske autonomije, što znači da stanovništvo u
Švicarskoj može direktno odlučivati o prostornom planiranju u svojoj lokalnoj zajednici, u svojoj općini.
Ako Savezno vijeće ovo skratiti, onda može jednostavno reći da ti općini više nemaju pravo glasa, a zatim će
ukinuti i direktnu demokratiju i referendume u općinama.
Da, kasnije ćemo se vratiti na tačke kritike.
Možda prvo malo o rasporedu krana.
Moje daljnje pitanje u ovom kontekstu.
Nisi sam pokrenuo referendum.
Ko je još bio partner?
Koje organizacije stoje iza ovoga?
Dakle, prvo je jedan privatni pojedinac pokrenuo referendum.
Pierre-Alain Bruchez, bivši finansijski stručnjak i federalni zaposlenik koji je sada u
penziji, pitao se šta sadrži ova sveobuhvatna uredba.
On je vidio da bi ovaj zakon omogućio izgradnju ogromnih solarnih parkova u Alpama.
A onda se 10. oktobra prošle godine pojavio pred medijima i rekao: "Pozivam referendum o ovome."
A onda se i dobro poznata "Fondation Franz Weber" pojavila u medijima nekoliko dana kasnije i rekla da i mi
održavamo referendum, da podržavamo protumjere, da tako kažemo.
I onda se to dogodilo prilično brzo.
Onda smo i mi u Freie Landschaft Schweiz također željeli sudjelovati u kampanji protiv toga, pa smo
se, da tako kažemo, udružili s gospodinom Bruchezom.
Također smo potaknuli naše članice da prikupljaju potpise.
I na kraju, tokom Božića i Nove godine, prikupljeno je 63.000 potpisa od velikog broja malih i
velikih organizacija za zaštitu okoliša i zdravlja.
A sada možda riječ o vašoj organizaciji, "Freie Landschaft Schweiz" (Slobodni krajolik Švicarske).
Šta je to tačno? Koji su tvoji ciljevi?
"Freie Landschaft Schweiz" (Slobodni krajolik Švicarske) je zapravo krovna
organizacija kritičara energije vjetra u Švicarskoj.
Imamo otprilike 50 članica klubova i osam kantonalnih sekcija.
Ovo bi moglo biti u Thurgauu, moglo bi biti u Vaudu, drugim riječima, bilo gdje u Švicarskoj.
I svi su posvećeni osiguravanju očuvanja prirode u Švicarskoj u pogledu vjetroturbina.
Ali direktna demokratija, kao što sam ranije objasnio, također je ključni fokus sveobuhvatne uredbe, zbog čega smo žestoko
posvećeni očuvanju zaštite prirode i direktne demokratije.
Da, pokušajmo malo razložiti ovo pitanje i pristupiti mu sistematski.
Jedna od odredbi ove sveobuhvatne uredbe, ovog superzakona, ovog sveobuhvatnog zakona je da postavlja
konkretne ciljeve za širenje obnovljivih izvora energije.
U suštini, političari kažu da udio solarne energije ili energije vjetra mora biti ovakav ili onakav do određenog datuma.
Kako procjenjujete ove ciljeve politike? Jesu li oni realni?
Ima li ikakvog smisla da političari donose takve propise? Kakvo je vaše mišljenje o tome?
Dakle, dekret Mantelerlassa navodi u vrlo nejasnim terminima da bismo trebali proizvesti dodatnih 45 teravatsati električne
energije iz solarne i vjetroenergije tokom godine do 2050.
Švicarska trenutno troši oko 60 teravat-sati.
To je ogromna količina koja treba biti izgrađena.
I kao što sam ranije rekao, ostaje da se vidi koja će tehnologija proizvesti koliko električne energije.
To znači da Savezno vijeće sada može reći da nam treba ovako mnogo solarnih panela i ovako mnogo vjetroturbina.
Osobno sumnjam da se sve svodi na to da on želi instalirati oko 1.500 vjetroturbina i nekoliko
stotina kvadratnih kilometara solarnih panela.
Gdje će se oni nalaziti, bilo na krovovima ili na otvorenom selu, zapravo je na Saveznom vijeću; to je još uvijek otvoreno.
I ovo predstavlja prijetnju masivnog utjecaja na okoliš Švicarske, koja je već gusto naseljena.
A to je ogromna količina električne energije koja se potom tokom dana, neredovno, proizvodi kada puše vjetar.
I cijeli sistem, ovaj super zakon, reguliše detalje daleko premalo.
I zato je sasvim u redu postavljati ciljeve; želimo proizvesti dodatnih 45 teravat-sati.
Ali da li je to realno, samo bogovi znaju; niko ne zna.
I zato smo također kritični prema zakonu.
Još jedna stvar – još uvijek razmatramo raspon različitih uključenih područja – su subvencije.
Obnovljive energije treba snažno promovirati.
Kako to izgleda?
Mi smo već usvojili novi zakon o energiji 2017. godine.
Ovo je sada, da tako kažemo, druga faza, ovaj opći dekret.
I tada se govorilo da od 2022. godine nadalje neće biti više subvencija za solarne i vjetroelektrane.
I to se sada ruši.
Drugo, ovaj super paket, opći dekret, daje Saveznom vijeću slobodne ruke.
On može odlučiti koliko subvencije dobiju solarni paneli i vjetroturbine.
Čak ni tamo ne znamo koliko će biti subvencija.
Ali se može pretpostaviti da to čini više od 50 posto troškova ulaganja.
Dakle, zakon očito navodi da se do 60 posto troškova ulaganja može subvencionirati.
Da, postoje dva modela.
Ili investitor kaže: želim 60 posto ulaganja od vlade.
I onda on to dobije, a i dalje mora osigurati 40 posto iz banke.
Ili on kaže da će vlada osigurati garanciju za svaki kilovat-sat koji proizvede.
Niko ne zna koliko je visoko.
To će vjerovatno također iznositi 60 posto.
Dakle, vidite, ovo je subvencionirano uništavanje prirode.
I budući da to nije ekonomski isplativo – posebno vjetroelektrane, jer u Švicarskoj imamo vrlo loše vjetro-uvjete – sada
su potrebne ogromne subvencije da bi se to uopće ostvarilo.
Jedan problem, kao što ste ukratko spomenuli u podređenoj rečenici, je regularna
energija, energija pojasa, koja je zapravo potrebna.
Sada je logično da solarna energija ne radi kada pada kiša ili kada je mrak.
Ako nema vjetra, energija vjetra ne radi.
Kako se ovaj problem može riješiti?
Shodno tome, zar to nije novi problem ako previše investirate u tako nepouzdane, nestabilne proizvođače energije?
To je upravo glavni problem u općem dekretu koji nije razjašnjen i stvara nove probleme.
Cjelokupno planiranje mreže nije uključeno, pohrana nije uključena.
To znači da se dodaju velike količine solarne energije i energije vjetra.
Ali kako bi to trebalo biti pohranjeno, može samo neko da pogodi.
Osobno mislim da je solarna energija na krovovima dobra opcija jer možete lokalno trošiti i skladištiti solarnu energiju.
Ali to nije regulirano u Mantelerlassu, da se to treba promovirati, da se o tome treba
istraživati, da postoje bolje opcije skladištenja.
A to znači da postoji rizik da ćemo krenuti istim putem kao Njemačka, gdje se ogromne količine
energije vjetra iznenada pojave, a zatim iznenada nestanu.
Tokom dana, u podne, ima puno solarne energije, a onda odjednom noću nema ništa.
A onda odjednom imate ogromne mrežne probleme.
I to uzrokuje troškove i nesigurnost.
I to je sada glavna tačka kritike ove opće uredbe.
Još jedna tačka, koju ste već nekoliko puta spomenuli, jeste demokratsko učešće.
Očigledno, ovaj zakon također ograničava mogućnosti prigovora.
Švicarska je dobro poznata po svom načelu subsidiarnosti.
To znači da se odluke donose na najnižem mogućem nivou, direktno od strane onih na koje se odnose.
Sada se to zapravo centralizira.
Savezni savjet, savezna vlada, tj. nacionalna vlada, stječe sve više moći.
Kako se tačno ovo ograničenje mogućnosti prigovora, mogućnosti učešća i demokratskog suodlučivanja građana manifestuje?
U Švicarskoj imamo dva načina da se izjasnimo o projektima vjetroelektrana.
Jedno je da glasamo o projektima.
Trenutno je to slučaj u 24 od 26 kantona, gdje lokalno stanovništvo glasa.
Zatim pojedinci, privatni građani i ekološke organizacije mogu uložiti prigovore na projekte, čak i ako su
odobreni, kako bi istakli pitanja poput očuvanja prirode ili ličnih problema s bukom.
A sada će obje opcije biti masovno ukinute ili ograničene općim dekretom.
Kao što sam već rekao, Mantelerov dekret ima za cilj omogućiti Savećnom vijeću da ukine referendume.
S druge strane, dekret Mantelerlassa propisuje da proizvodnja električne energije uvijek
treba imati prednost nad svim ostalim interesima.
To znači da ako podnesete prigovor i kažete da će ova vjetroelektrana uzrokovati prekomjerno
zagađenje bukom za previše ljudi, neće biti odobrena.
Ili se sruše drveća, što nije prihvatljivo; to je nesrazmjerno koristi.
Sud ipak mora odobriti vjetroelektranu, jer proizvodnja električne energije uvijek ima prednost nad svim ostalim interesima.
Možda više ne možete glasati, ali i dalje možete podnijeti prigovor, iako će sigurno biti odbijen.
Dakle, to je drastično smanjenje naše direktne demokratije.
To nas dovodi ravno do sljedeće tačke. Ovo odmjeravanje interesa također je ustavno pitanje.
Poznati pravnik, profesor Alain Griffel, kritikovao je ovo, rekavši da ovaj opći dekret također krši Ustav,
krši Švicarski savezni ustav, jer ne možete reći da određeni interesi odjednom imaju prednost nad drugima.
Možete li pojasniti šta tačno ovaj profesor kritizira u novoj općoj uredbi?
U Švicarskoj imamo član u ustavu o energetskoj politici koji sadrži pet principa.
Ne znam da li ih mogu sve nabrojati, ali napajanje ili proizvodnja energije mora biti
dovoljna, sigurna, ekonomična i ekološki prihvatljiva.
Trenutno se ne mogu sjetiti petog boda.
U svakom slučaju, ove su tačke sve podjednako važne.
To znači da se moraju postići istovremeno.
Drugim riječima, ekološka prihvatljivost i sigurnost opskrbe električnom energijom moraju se tretirati jednako.
A sada Parlament kaže da proizvodnja električne energije ima prednost nad očuvanjem prirode.
Ovo je prolaznica koja omogućava da se ekološki štetni projekti svugdje propuštaju. To je neustavno.
To nije ono što su željeli švicarski narod.
I to šteti našem prirodnom okruženju, osnovi našeg postojanja.
I to može imati ogromne, ozbiljne posljedice.
Činjenica je da je švicarska populacija decenijama iznova utvrđivala zaštitu okoliša u ustavu.
Dakle, to je u suštini zakon.
A sada je to praktično poništeno jednim potezom pera odozgo.
Koje je vaše mišljenje o ovome? Kako je ova situacija uopće nastala?
Prilično je čudno. Izabrani predstavnici su to također svjesni.
Pa koji duh vremena ili koja hitna situacija je zapravo mogla dovesti do uvođenja tako brutalnog zakona sada?
Pa, to je zapravo počelo još u jesen 2022.
Ranije se Parlament godinama nikada nije bavio energetskom politikom.
A u ljeto 2022. godine, upravo kada je pandemija koronavirusa bila na izmaku, Komisija za električnu energiju je
objavila veliku medijsku najavu da se mnogi nuklearni elektrani u Francuskoj nalaze na održavanju.
I moglo bi se desiti da mi u Švicarskoj sljedeće zime iznenada ostanemo bez struje.
A onda je, u roku od tri sedmice, Parlament žurno usvojio Zakon o Solar Expressu i rekao: "Sada
ćemo izgraditi velike solarne elektrane u Alpima."
Dakle, pokrivamo ogromna područja Alpa solarnim panelima.
I to je tada već bilo neustavno.
I to se ostvarilo za tri sedmice.
Pa, to je bilo potpuno nepromišljeno.
A onda, budući da je to bilo neustavno, Parlament je trebao automatski konzultirati stanovništvo.
Naš ustav to predviđa.
Ako donesete neustavan zakon, onda morate dopustiti stanovništvu da o njemu glasa.
I Parlament jednostavno nije uspio to učiniti.
A onda sam otišao na Savezni sud i podnio žalbu, navodeći da bi ovo zapravo trebalo staviti na glasanje biračima.
A onda je Savezni sud rekao: da, Parlament je svemoćan u Švicarskoj.
I u tom duhu svemoći, u toj svijesti, donosili su se zakoni jedan za drugim.
Stigao je vjetrovni ekspres, a sada i ovaj dekret o kaputu.
Čini se da Parlamentu nije stalo do toga da li se ustav provodi ili ne.
Učinit će sve za proizvodnju električne energije.
Želio bih malo dublje istražiti potencijalnu štetu za prirodu i krajolik koje se bojite.
Šta tačno ovaj zakon omogućava, ili bolje rečeno, čega se vi bojite?
Koje su specifične intervencije moguće u prirodi?
Pa, prije svega, ogromni solarni parkovi su planirani i također su mogući u Alpama.
Zapravo, ovo je bila samo privremena opcija koja je odlučena u jesen 2022. godine kao kratkoročna
mjera za otklanjanje nestašice električne energije.
I to bi sada trebalo biti moguće na duži rok.
To znači da se prostrane alpske pašnjake mogu prekriti čeličnim konstrukcijama i solarnim panelima.
Druga stvar je da bi vjetroturbine također trebale biti izričito dozvoljene u šumama u Švicarskoj.
To znači da, kako bi zaštitili klimu, ljudi ulaze u šume, posijeku šumu veličine nogometnog
terena za vjetroturbinu i zatim tamo postave jednu ...
Da li je to već izričito navedeno u zakonu ili je to otvoreno za tumačenje?
Da li to znači da želiš da ga olakšaš, ili to znači da je tako?
Dakle, u pravnom smislu, vjetroturbine u šumama su vezane za lokaciju.
I to je ogromno olakšanje, ako ne i odobrenje za vjetroelektrane u šumama.
Važno je imati na umu da je kanton Zürich, koji je najnaseljeniji kanton u Švicarskoj, dom za više od milion ljudi. Sada postoje
planovi za 120 vjetroturbina, od kojih će 110 biti izgrađene u šumi, jer nema više prostora osim na grebenima i u šumi.
I ovo su zapravo najozbiljniji utjecaji na okoliš.
Naravno, postoje i hidroelektrane koje bi ljudi željeli izgraditi u biotopima kantonalnog značaja, i to je također moguće.
Priroda jednostavno više nije važna.
Čini se pomalo apsurdno, zar ne?
Ljudi žele spasiti klimu, zato je tolika pompa oko obnovljivih izvora energije.
Istovremeno se sječe šume i uništava priroda.
Kako to radi?
Upravo je to apsurdno.
Ne može biti ispravno da čistimo šume radi takozvane zelene energije.
U Švicarskoj jednostavno nema mnogo prostora, to moraš shvatiti.
Švicarska je vrlo gusto naseljena, od zapada prema istoku, od sjevera prema jugu.
A ako želite masovno proširiti energiju vjetra, onda morate uzeti u obzir da su to danas turbine visoke 250
metara, koje zahtijevaju određenu količinu prostora.
A u Švicarskoj su šume i dalje ostrva bioraznolikosti, ali i rekreacijska ostrva za stanovništvo.
Oni također uvijek imaju jako ošišane rubove šume.
Bilo je mnogo otvorenije, a na polju je također bilo mnogo više stabala.
Danas su šume očišćene.
A sada žele ići u šumu, izgraditi ceste široke deset metara i očistiti šumsko područje veličine nogometnog igrališta.
I to je zapravo naš glavni argument.
Ne možete sjeći drveće da biste zaštitili klimu.
Dolazite iz sredine koja je kritična prema energiji vjetra.
Sada, ako napravite pola koraka unazad i procijenite situaciju, gdje mislite da će biti najveća šteta?
Da li su ovo vjetroturbine, velike hidroelektrane ili možda solarne elektrane u Alpama?
Možete li kvantificirati gdje smatrate da leži najveća prijetnja prirodi?
Kod hidroenergije je svakako slučaj da dobijete mnogo koristi za relativno malu investiciju.
I tamo ima štete, to je sigurno.
Ali kod solarnih sistema zaista se može pretpostaviti da će ogromna područja Alpa biti izgrađena.
Za mene je ovo izuzetno štetno, jer Švicarska napreduje zahvaljujući svojim pejzažima.
Pejzaži su vrlo važni za našu zemlju – historijski gledano.
Imamo mnogo velikih hotela koji su izgrađeni na lokacijama koje nude prekrasan pogled na Alpe.
I upravo ove Alpe sada trebaju biti izgrađene.
To znači da također ima historijsko značenje.
I da, druga stvar su šume, gdje vidim ovu štetu.
To je zanimljivo, ono što govorite o turističkim regijama, o Alpama.
Kanton Graubünden želi biti pionir u ovoj oblasti.
Drago mi je da prihvatim tu poentu.
Oni zapravo žele nastaviti i uvesti ih u x zona, mislim u 30 zona, i – ispravite me ako griješim – više od
dvadeset četiri je definitivno eliminirano na najboljim lokacijama, na planinskim padinama, da tako kažem.
Dakle, osim St. Moritz, vjerujem da ćete u budućnosti vidjeti ove divovske vjetroturbine
ispred svakog većeg turističkog odmarališta.
Kako to procjenjujete s obzirom na važnost turizma i ekonomije u Švicarskoj?
Upravo tako, vjetroturbine su ogromne, također im je potreban prostor.
Moraju biti izgrađeni na izloženim lokacijama gdje puše vjetar.
A kada savezna vlada zaduži kanton Graubünden, jednu od najpoznatijih svjetskih turističkih destinacija, da instalira 100
vjetroturbina, ne može se izbjeći činjenica da će te vjetroturbine biti izgrađene u Davosu, na Lenzerheideu,
u Arosi, u blizini Švicarskog nacionalnog parka – drugim riječima, na svim najpoznatijim turističkim lokacijama.
I kao što sam rekao, historijski je ovo vrlo značajno jer su turizam i Alpi dio našeg identiteta.
Na kraju 19. stoljeća, Švicarska je doživjela masivan rast i postala jedna od najbogatijih zemalja na svijetu.
I upravo zbog ovih krajolika, jer su nam mnogi ljudi iz inostranstva došli da ih se dive.
I ja lično smatram da je veoma tužno što Alpi više nisu cijenjeni, i mislim da je ovo
strašan razvoj događaja od strane Parlamenta.
Sada, svi ovi dekreti, ovaj sveobuhvatni dekret, ovi razni izričiti prijedlozi koje ste spomenuli,
Solarexpress, Windexpress, oni su zapravo u kontekstu ove takozvane energetske tranzicije.
Postoji želja za odmakom od fosilnih goriva, ali istovremeno postoje rezervacije prema nuklearnoj energiji, a u
Švicarskoj se trenutno ne gradi nijedna nova nuklearna elektrana – na snazi je svojevrsna zabrana te tehnologije.
Njemačka ih je već ukinula, ali u drugim dijelovima svijeta situacija je prilično drugačija.
Koji je vaš osnovni stav o ovoj energetskoj tranziciji?
Je li to neophodno? Mora li država to gurati?
Može li ekonomija to učiniti? Može li se samostalno regulirati? Kakvo je vaše mišljenje o tome?
Energetska tranzicija je sama po sebi vrlo složeno pitanje.
Ono što jasno vidim je da fosilna goriva dovode do klimatskih promjena, a klimatske promjene su štetne.
Moramo pronaći rješenja.
Problem je u tome kako se političari time bave.
Ona je upitala stanovništvo: želite li postepeno ukinuti nuklearnu energiju?
Stanovništvo je reklo da, što nije iznenađujuće.
Od stanovništva je zatraženo: želite li postepeno ukinuti fosilna goriva?
Narod je rekao da.
U oba glasanja niko nije objasnio šta bi to značilo, koliko bi to koštalo ili kako bi to tačno funkcionisalo. Umjesto toga,
postavljeni su ciljevi, stanovništvo ih je prihvatilo, a zatim su se pojavile posljedice. Ljudi su se uznemirili što to ne
funkcioniše, što se stanovništvo opire, što je nanesena šteta prirodi, što to postaje skupo i što stvara nesigurnost.
Smatram da je ovo nepošteno ponašanje.
Mnogo bih radije vidio da se javnosti kaže istina i da joj se kaže da postoje tri opcije za proizvodnju električne energije.
Sa solarnim panelima na krovovima, to zahtijeva ovo i ono.
Kod elektrana na plin to znači ovo i ono za klimu.
Kod nuklearnih elektrana to znači ovo i ono za otpad, za skladištenje, za nabavku urana.
Onda znaš o čemu pričaš.
Ali sada samo postavljaš ciljeve koji zvuče dobro, a tek kasnije smišljaš kako ih provesti.
I imam ozbiljne rezervacije u vezi s tim.
To je neka vrsta utopijske i također ne baš iskrene politike, ako je mogu tako sažeti.
Gledajući pristalice ove sveobuhvatne uredbe, nameće se i pitanje ko je tačno uključen.
I kao neutralni posmatrač, malo sam iznenađen.
Ovo se proteže od lijeva do desna, od barona električne energije i moćnih trgovačkih udruženja do Zelene
stranke i drugih ekoloških organizacija, a ne vaših.
Kako je moguće da toliko političkih protivnika odjednom sarađuje? Šta nam to govori?
Dakle, problem je u tome što su mnogi igrači koji su sada za opći dekret u istoj situaciji u Klimatskom savezu.
To znači da je u Klimatskom savezu solarni lobij u istom čamcu kao i udruženja za zaštitu okoliša.
I to je, naravno, proturječnost kada je riječ o očuvanju prirode.
Kada je riječ o zaštiti klime, oboje su sigurno na istoj stranici.
Postoje sukobi kada je riječ o očuvanju prirode.
I tada shvatim da često nedostaje čvrst stav, da ljudi onda kažu: da, mi kao ekološke organizacije ne samo da podržavamo
zaštitu klime, nego smo i dosljedno za očuvanje prirode.
I tu je potrebno mnogo više jasnoće, kao i hrabrosti da se suprotstavimo baronima električne energije i
kažemo: da, oboje smo za zaštitu klime, ali kad je riječ o očuvanju prirode, tu se prijateljstvo završava.
A to zahtijeva hrabrost, koje očito nedostaje.
I tako sada, s Mantelovim dekretom, obje strane su u istom čamcu: ekološke organizacije, možda stišćući zube, i baruni električne
energije, koji su oduševljeni jer se raduju subvencijama koje će poteći ako im bude
dozvoljeno graditi svugdje, čak i na otvorenom.
Novine Neue Zürcher Zeitung su objavile naslov o vama u kojem stoji: "Zaštitnika pejzaža Alberta Röstija treba se čuvati."
Albert Rösti je savezni savjetnik odgovoran za ovaj dosje.
Kako namjeravate uvjeriti biračko tijelo?
Referendum će se potom održati u junu ove godine.
To je vrlo gust raspored.
To je možda bilo namjerno odabrano.
Vjerujem da javnost nema dovoljno informacija o tome šta bi značilo da se usvoji ova opća uredba, s ovim
ciljevima, ovim ograničenjima i ovim neriješenim pitanjima.
I vjerujem da stanovništvo mora biti informisano na potpuno objektivan način.
Šta znači izgraditi vjetroturbinu? Šta znači izgraditi je u šumi?
Šta znači izgraditi solarnu elektranu u Alpama veličine 100 nogometnih terena?
Šta se dešava zimi kad ima snijega?
Vjerujem da jednostavno morate pristupiti ljudima slikama i informacijama te stvarati informacije na širokom spektru kanala.
I to je zasigurno način da se uvjeri stanovništvo da su ovo ciljevi o kojima glasamo i posljedice.
Osim ovog referendumske glasanja, koje je, kao što sam rekao, zakazano za juni, nedavno ste također najavili
dvije nove popularne inicijative koje su u sličnom duhu.
Možete li ukratko opisati šta ovo podrazumijeva?
U našem udruženju Freie Landschaft Schweiz (Slobodni krajolik Švicarske) zaštita prirode i direktna demokratija su dvije
teme koje su nam srcu bliske i kojima pridajemo posebnu važnost.
Izravna demokracija i očuvanje prirode sada su oboje ugroženi ovim općim dekretom.
Ali već možemo vidjeti u Parlamentu da se predlažu još luđe ideje da se referendumi po sebi ukine u
zakonu, kako bi se dodatno ograničila zaštita prirode.
I tu želimo poduzeti protumjere.
Pokrenuli smo dvije popularne inicijative: Inicijativu za zaštitu šuma i Inicijativu za zaštitu zajednice.
Inicijativa za zaštitu šuma želi da se vjetroturbine više ne dozvoljavaju u šumama i na rubovima šuma.
Inicijativa za zaštitu zajednice želi da, ako se izgrade, vjetroturbine uvijek
zahtijevaju pristanak pogođenog stanovništva.
I potpisna kolekcija je sada u toku.
I moramo prikupiti 100.000 važećih potpisa do jula 2025.
Sada jedva čekamo da vidimo hoćeš li uspjeti.
A onda će sigurno biti sljedeće kampanje za referendum.
To je još jedna stvar na koju se možemo radovati. Možda još jedno posljednje lično pitanje za kraj.
Još su mladi, a već su vrlo posvećeni ovim pitanjima zaštite okoliša i krajolika.
Kako si se uopće uključio u ovaj projekat?
Možda je to donekle porodična osobina.
Moja majka se već veoma uključila ili je došla u kontakt sa očuvanjem pejzaža.
Ona je odrasla sedamdesetih godina u Wangen am Zürichseeu u kantonu Schwyz, gdje je autoput A3
izgrađen pravo kroz sredinu sela sedamdesetih godina.
Osamdesetih godina preselila se u kanton Zürich, u Bonstetten.
Tamo su željeli izgraditi autoput A4 kroz otvorenu prirodu.
A 1990-ih godina moja majka je došla sa mojim ocem u Grenchen u kantonu Soloturn.
Tamo, kako je sreća htjela, željeli su izgraditi autoput A5 kroz otvorenu prirodu.
I ta posvećenost mojih roditelja prenijela se i na mene.
Živim na vrlo lijepom mjestu u Grenchenu, između Jure i švicarskog platoa.
Također možete vidjeti Alpe, dakle sve tri glavne geografske cjeline Švicarske.
I onda uvijek pomislim: u 2050. ću imati samo 54 godine.
Želio bih ostaviti svojoj djeci ekološki vrijedan krajolik.
I da sačuvamo i održavamo ovaj krajolik što je duže moguće, na isti način na koji ga danas imamo.
Hvala vam puno. Želimo vam puno uspjeha u ovom velikom pothvatu, koji već gleda u budućnost.
Hvala vam što ste nam se pridružili u programu. Elias Vogt, hvala vam.
A vama, dragi gledaoci, zahvaljujem na pažnji.
Radujem se što ćemo se ponovo vidjeti sljedeće sedmice kada kažemo: dobrodošli u politički talk show na HOCH2.TV.