Dne 29. září 2023 schválil švýcarský parlament "Jednotnou novelu vyhlášky o bezpečných dodávkách elektřiny z obnovitelných zdrojů",
která má údajně posílit bezpečnost dodávek elektřiny v zimě.
Tento zákon je známý jako "Shell Decree" nebo zkráceně "Electricity Act".
To by mělo otevřít cestu ke zvýšení výroby elektřiny ze solárních, větrných a vodních elektráren ve Švýcarsku.
Nový zákon umožní Švýcarské spolkové radě určit, kdy, kde a kolik elektráren na obnovitelné zdroje energie může být postaveno.
Různé organizace, jako například "Aliance pro přírodu a krajinu Švýcarska", sdružení "Svobodná krajina Švýcarska" a
"Fondation Franz Weber". vyhlásily referendum proti novému spolkovému zákonu a v lednu 2024 předložily 63 184 podpisů.
O kontroverzním návrhu zákona proto budou švýcarští voliči hlasovat 9. června 2024.
Hlavním argumentem zastánců nového zákona o elektřině je, že je nutný k odvrácení hrozby nedostatku elektřiny ve Švýcarsku.
Sdružení "Aufrecht Schweiz" v této souvislosti hovoří o vymyšlené energetické krizi.
"Aufrecht Schweiz" je občanské hnutí, které chce mít vliv na švýcarskou politiku prostřednictvím nezávislých kandidátů.
Ve své mediální zprávě "Nedostatek elektřiny ve Švýcarsku? V žádném případě!"" z podzimu 2022, informatik z elektrárenské
společnosti a elektroinženýr, oba v důchodu, napsali následující:
"Spolkový úřad pro energetiku prosazuje strategii strachu, ze které rychle a přímo profitují
plynárenské a ropné společnosti a obchodníci s elektřinou.
(...) Když nám federální vláda říká, abychom šetřili elektřinou, není to proto, že jí máme málo, ale
proto, že jsme v obchodě s elektřinou příliš levní.
Z každého ušetřeného kilowattu mají prospěch energetické společnosti, protože mohou ušetřenou elektřinu ve
Švýcarsku prodávat do zahraničí za mnohem vyšší cenu."
Svaz dodavatelů elektřiny v Aargau (zkráceně VAS) ve svém prohlášení upozornil, že plošné nařízení si vyžádá
kompletní reorganizaci celé národní elektrické infrastruktury.
Doposud byla elektřina dodávána každému konečnému spotřebiteli na základě logicky osvědčeného
principu převážně centralizovaných velkých elektráren.
Distribuční infrastruktura však má být nyní regulována decentralizovaně, má být
komplexní, bezchybná a schopná komunikovat s každým.
Podle VAS se kvalifikované odhady potřebné konverze a rozšíření sítí jen ve Švýcarsku odhadují na přibližně 100 miliard CHF.
Za tuto doplňkovou službu musí platit především neprivilegovaní spotřebitelé a nájemníci bez možnosti vlastního zásobování.
Jak už to u nových zákonů bývá, výsledkem je privatizace zisků a dotací ve prospěch několika málo osob,
zatímco náklady a rizika nese zbývající veřejnost.
- Tolik Sdružení dodavatelů elektřiny Aargau.
Různé výbory NO také kritizovaly nový zákon o elektřině za to, že zpochybňuje základní principy ochrany
přírody a krajiny, které švýcarští voliči v průběhu desetiletí zakotvili ve spolkové ústavě.
Například se nyní mohou kácet lesy kvůli výstavbě větrných turbín nebo se mohou stavět velké větrné a solární
parky v chráněné krajině, i když se tím zničí cenné biotopy.
Výstavbě velkých solárních parků ve švýcarských Alpách by nic nebránilo.
Mnoho vysokohorských pastvin by mohlo být pokryto ocelovými konstrukcemi a solárními zařízeními.
Elias Vogt, předseda sdružení "Svobodná krajina Švýcarska", v rozhovoru pro nezávislou televizi HOCH2.TV vysvětluje,
co tento zákon obnáší a proč doporučuje jeho zamítnutí.
Název politického diskusního pořadu zní: "Skořápkový dekret je dotované ničení přírody".
V rozhovoru se Vogt věnuje mimo jiné následujícím bodům kritiky nového zákona o elektřině:
- Demokratické spolurozhodování a právo na námitku jsou ohroženy
- Výroba elektřiny má v novém zákoně o elektřině přednost před ochranou přírody
- Přirozené poškození "zákonem" je možné
- Zkáza Alp: výroba elektřiny má přednost před cestovním ruchem
Elias Vogt se odvolává na kritiku právníka Prof. Dr. Alaina Griffela, který tvrdí, že kontroverzní
plošný dekret porušuje švýcarskou federální ústavu.
Například výroba energie musí být dostatečná, bezpečná, hospodárná a šetrná k životnímu prostředí.
Kritéria slučitelnosti s životním prostředím a bezpečnosti dodávek elektřiny by však měla být posuzována stejně.
S novým zákonem o elektřině tomu tak již nebude.
Je zřejmé, že ve švýcarském parlamentu byl pod velkým tlakem přijat zákon, který není v
souladu s ústavou a omezuje demokratická práva.
Obavy z údajného nedostatku elektřiny v zimě přiměly Parlament k urychlenému jednání.
Vážení švýcarští voliči: Také si nepřejete zrušení základních demokratických práv a znetvoření švýcarské
krajiny pod záminkou podpory obnovitelných zdrojů energie?
Pak 9. června vhoďte do volební urny "NE" "obecnému dekretu".
Podívejte se na půlhodinový rozhovor Dr. Philippa Guta s Eliasem Vogtem, předsedou sdružení "Svobodná krajina
Švýcarska", v pořadu Polit-Talk nezávislé televize HOCH2.TV.
Rozhovor
[Dr. Philipp Gut: Vážení diváci, vítejte u politické talk show na HOCH2.TV.
Znáte to, víte to, tento pořad je vždy přímý, vždy upřímný, vždy oddaný pravdě a vždy se zajímavými hosty, kteří mají co říct.
Dnes bych rád přivítal Eliase Vogta, předsedu sdružení "Svobodná krajina Švýcarska", novou politickou osobnost
ve Švýcarsku, pokud to tak mohu říci, která již něco změnila a jistě v tom bude pokračovat.
Je hezké, že jste se zúčastnil programu.
Děkuji vám, pane Gute, za pozvání.
Jsem také rád, že tu mohu být.
Nedávno jste úspěšně zvládl referendum s jinými organizacemi.
Takže pro diváky v Německu a Rakousku: ve Švýcarsku máte možnost nesouhlasit s
parlamentními zákony a požadovat o nich referendum.
Toho jste dosáhli, je třeba alespoň 50 000 podpisů.
Jedná se o tzv. plošný dekret, jehož cílem je podpora obnovitelných zdrojů energie.
Než začneme toto cvičení kritizovat, můžete říci, co tento zákon vlastně chce?
Co je to vlastně ten takzvaný obecný dekret?
Mantelerlass je takříkajíc revizí různých zákonů v jednom kabátě, odtud ten termín.
Na jedné straně se má revidovat energetický zákon, na druhé straně zákon o dodávkách elektřiny a na třetí
straně zákon o územním plánování, přičemž tyto tři zákony mají být revidovány jako celek.
Hlavním cílem je vlastně masivní rozšíření větrné a solární energie ve Švýcarsku.
Ale také výstavbu 16 velkých vodních elektráren.
Všechny tyto aspekty týkající se těchto obnovitelných zdrojů energie jsou pro toto rozšíření upraveny v celém tomto balíčku.
To je to, co se skrývá za pojmem "Mantelerlass".
To je vlastně, ten kabát je takový superzákon, který obsahuje různé revize zákona, že?
Přesně tak. A obsahuje také mnoho otevřených bodů.
To znamená, že Spolková rada, kterou je v našem případě vláda, může následně upravovat
jednotlivé podrobnosti na úrovni vyhlášky.
V mnoha detailech jde skutečně o věc.
Spolková rada může například zkrátit povolovací řízení.
A protože i ve Švýcarsku platí zásada obecní samosprávy, což znamená, že obyvatelé Švýcarska mohou přímo
rozhodovat o územním plánování ve své lokalitě, v obci.
Pokud to Spolková rada zkrátí, pak může jednoduše říci, že tyto obce již nemají právo rozhodovat, a pak
přímo zrušit přímou demokracii a referenda v obci.
Ano, ke kritickým bodům se ještě vrátíme.
Snad nejprve trochu o pořadí výkladu.
Moje další otázka v této souvislosti.
Referendum jste neinicioval sám.
Kdo další byl partnerem?
Které organizace za tím stojí?
Takže za prvé, soukromá osoba právě podnikla akci, referendum.
Pierre-Alain Bruchez, bývalý finanční expert, zaměstnanec federální vlády, který je nyní v důchodu
a který si položil otázku: "Co je v tomto dekretu?
Viděl, že díky tomuto zákonu lze v Alpách vybudovat obrovské solární parky.
A pak 10. října loňského roku vystoupil v médiích a prohlásil, že vyzývám k referendu.
A o několik dní později vystoupila v médiích i známá "Nadace Franze Webera" a řekla, že jsme také organizovali
referendum, že jsme podporovali protiopatření, abych tak řekl.
A pak se to stalo poměrně rychle.
Pak jsme se proti tomu chtěli postavit i my ze "Svobodné krajiny Švýcarska", a tak jsme se k panu Bruchezovi takříkajíc přidali.
Motivovaly naši členskou organizaci, aby také sbírala podpisy.
Nakonec se během Vánoc a Nového roku podařilo shromáždit 63 000 podpisů, na nichž se podílelo velké množství malých i
velkých organizací na ochranu životního prostředí a zdraví.
Nyní snad něco o vaší organizaci "Svobodné krajinné Švýcarsko".
Co to přesně je? Jaké jsou vaše cíle?
"Freie Landschaft Schweiz" je vlastně zastřešující organizace pro kritiky větrné energie ve Švýcarsku.
Máme přibližně 50 členských klubů a osm kantonálních sekcí.
Může to být v Thurgau, může to být ve Vaudu, může to být kdekoli ve Švýcarsku.
Všichni se zavázali k zajištění ochrany přírody ve Švýcarsku v souvislosti s větrnými turbínami.
Ale přímá demokracie, jak jsem již vysvětlil, je také ústředním bodem obecného nařízení, a proto se důrazně
zasazujeme o zachování ochrany přírody a přímé demokracie.
Ano, zkusme tento problém trochu více rozvést, přistupujme k němu trochu systematičtěji.
Jedním z bodů tohoto obecného nařízení, tohoto superzákona, tohoto superzákona jsou určité
cíle pro rozšíření obnovitelných zdrojů energie.
Jinými slovy, politici vlastně říkají, do kdy musí být podíl solární nebo větrné energie tak a tak vysoký.
Jak hodnotíte tyto politické cíle? Jsou realistické?
Má vůbec smysl, aby politici vydávali taková nařízení? Jak to posuzujete vy?
Obecná vyhláška poměrně vágně říká, že do roku 2050 bychom měli vyrobit přibližně 45
terawatthodin dodatečné elektřiny ze slunce a větru.
Švýcarsko v současné době spotřebuje přibližně 60 terawatthodin.
To je tedy obrovská částka, kterou je třeba přidat.
A jak jsem již řekl, teprve se ukáže, která technologie bude vyrábět kolik elektřiny.
To znamená, že Spolková rada může nyní říci, že potřebujeme tolik a tolik solárních panelů a tolik a tolik větrných turbín.
Osobně se domnívám, že chce realizovat asi 1 500 větrných turbín a několik set kilometrů čtverečních solárních panelů.
O tom, kde budou umístěny, zda na střechách nebo ve volné krajině, rozhoduje Spolková rada.
A hrozí masivní zásah do životního prostředí v již tak hustě osídleném Švýcarsku.
A to je obrovské množství elektřiny, které se vyrábí během dne a které se pak vyrábí nepravidelně, když fouká vítr.
A celý systém, tento superzákon, příliš málo upravuje detaily.
A proto je dobré stanovit si cíle - chceme vyrobit dalších 45 terawatthodin.
Ale jestli je to reálné, to bohové vědí, nikdo neví.
A proto jsme i v tomto ohledu k zákonu kritičtí.
Dalším bodem - stále ještě rozdělujeme, o jaké oblasti se vlastně jedná - jsou dotace.
Je třeba výrazně podporovat obnovitelné zdroje energie.
Jak to vypadá?
Nový energetický zákon jsme přijali již v roce 2017.
Nyní je to takříkajíc druhá fáze tohoto obecného nařízení.
A tehdy bylo řečeno, že od roku 2022 už nebudeme dotovat solární a větrné elektrárny.
A to se nyní porušuje.
Druhý, tento superbalíček, obecný dekret, dává Spolkové radě volnou ruku.
Může rozhodnout, kolik dotací dostanou solární a větrné elektrárny.
Ani tam nevíme, kolik dotací bude.
Lze však předpokládat, že se jedná o více než 50 % investičních nákladů.
Zákon tedy zřejmě stanoví, že až 60 procent investičních nákladů mohou tvořit dotace.
Ano, existují dva modely.
Buď investor řekne: "Chci 60 % investice od federální vlády.
A pak to dostane a ještě musí zařídit těch 40 procent u banky.
Nebo tvrdí, že federální vláda poskytne záruku na každou vyrobenou kilowatthodinu.
Nikdo neví, jak je vysoká.
To bude pravděpodobně také činit 60 procent.
Vidíte tedy, že se jedná o dotované ničení přírody.
A protože to není ekonomické - zejména větrné elektrárny, protože ve Švýcarsku máme velmi špatné větrné podmínky -, musíme prostě
poskytovat obrovské dotace, aby se to vůbec mohlo uskutečnit.
Jedním z problémů, jak jste se krátce zmínil v podřízené větě, je pravidelná energie, energie pásma, která je skutečně potřebná.
Je logické, že když prší a je tma, solární energie nefunguje.
Pokud není vítr, vítr nefunguje.
Jak lze tento problém vyřešit?
Respektive, není to nový problém, pokud investujete příliš mnoho do takových nespolehlivých, přelétavých výrobců energie?
To je velký bod v Mantelerlassu, který nebyl vyjasněn, což vytváří nové problémy.
Není zahrnuto plánování celé sítě, není zahrnuto úložiště.
Jinými slovy, přidává se velké množství solární a větrné energie.
Ale jak se to má pak uložit, je napsáno ve hvězdách.
Osobně si myslím, že solární energie ze střechy je dobrou volbou, protože ji můžete využívat
lokálně a skladovat ji lokálně, tedy solární energii.
Ale to není upraveno v obecné vyhlášce, že se to má podporovat, že se má provádět výzkum, že existují lepší možnosti skladování.
A to znamená, že nám hrozí, že se vydáme stejným směrem jako Německo, kde je najednou k dispozici
obrovské množství větrné energie, která najednou zmizí.
Přes den je v poledne sluneční energie hodně, v noci pak najednou vůbec nic.
A najednou máte obrovské problémy se sítí.
A to způsobuje náklady a nejistotu.
A to je nyní hlavním bodem kritiky tohoto obecného nařízení.
Dalším bodem, který jste již několikrát zmínil, je demokratická účast.
Tento zákon samozřejmě také omezuje možnosti podání námitek.
Švýcarsko je známé svou zásadou subsidiarity.
To znamená, že rozhodnutí jsou přijímána na nejnižší možné úrovni, přímo s těmi, kterých se týkají.
Nyní se to skutečně centralizuje.
Federální rada, federální vláda, tj. národní vláda, získává větší pravomoci.
Jak se konkrétně projevuje toto omezení práva vznést námitku, práva vyjádřit se a demokratického spolurozhodování občanů?
Ve Švýcarsku máme dvě možnosti, jak se vyjádřit k projektům větrných elektráren.
Jedním z nich je, že o projektech hlasujeme.
V současné době je tomu tak ve 24 z 26 kantonů, kde volí místní obyvatelé.
Jednotlivci, soukromé osoby a také ekologické organizace mohou vznášet námitky proti projektům, i když jsou
schváleny, aby upozornili například na ochranu přírody nebo na osobní problémy s hlukem.
A obě možnosti mají být nyní plošným nařízením masivně zrušeny nebo omezeny.
Jak jsem již uvedl, obecný dekret by umožnil Spolkové radě zrušit referenda.
Na druhou stranu je v obecném nařízení stanoveno, že výroba elektřiny má mít vždy přednost před všemi ostatními zájmy.
Jinými slovy, pokud vznesete námitku a řeknete, že hluk z této větrné elektrárny obtěžuje příliš mnoho lidí, není to přijatelné.
Nebo se kácejí stromy, to není možné, není to úměrné přínosu.
Pak soud musí větrnou elektrárnu stejně vždy schválit, protože výroba elektřiny má vždy přednost před všemi ostatními zájmy.
Takže už možná nebudete moci hlasovat, ale stále můžete vznést námitku, která však bude zcela jistě zamítnuta.
Jde tedy o drastické omezení naší přímé demokracie.
To nás vede přímo k dalšímu bodu. Toto vyvažování zájmů je také ústavní.
Známý právník, profesor Alain Griffel, to kritizoval a uvedl, že toto plošné nařízení je také v rozporu s ústavou,
se švýcarskou federální ústavou, protože nelze říci, že určité zájmy mají najednou přednost před jinými.
Můžete vysvětlit, co konkrétně tento profesor kritizuje na nové Mantelerlass?
Ve Švýcarsku máme v ústavě článek o energetické politice, který obsahuje pět zásad.
Nevím, zda je mohu všechny vyjmenovat, ale dodávky energie nebo její výroba musí být určitě dostatečné,
bezpečné, hospodárné a šetrné k životnímu prostředí.
Pátý bod mě teď nenapadá.
V každém případě jsou však všechny tyto body stejně důležité.
To znamená, že jich musí být dosaženo současně.
Jinými slovy, slučitelnost s životním prostředím a bezpečnost dodávek elektřiny musí být posuzovány stejně.
A tím, že Parlament nyní tvrdí, že výroba elektřiny má přednost před ochranou přírody.
To je volná ruka k tomu, aby se všude jednoduše mávalo projekty škodlivými pro životní prostředí. To je protiústavní.
To si švýcarské obyvatelstvo nepřálo.
A to poškozuje základ naší existence, přírodu.
A to může mít závažné důsledky.
Skutečnost je taková, že Švýcaři v průběhu desetiletí opakovaně zakotvili ochranu životního prostředí v ústavě.
Jedná se tedy o kvazi použitelné právo.
A to je nyní prakticky odsunuto škrtem pera shora.
Jaký je váš úsudek? Jak k této situaci vůbec došlo?
Je to poněkud zvláštní. Zástupci lidu to vlastně vědí také.
Jaký duch doby nebo jaká mimořádná situace asi vedla k zavedení tak brutálního zákona?
Takže to začalo už na podzim 2022.
Předtím se Parlament energetickou politikou dlouhá léta vůbec nezabýval.
A v létě 2022, právě když skončila pandemie koronaviru, vydala Komise pro elektřinu v médiích velkou zprávu o tom, že se ve
Francii provádí generální oprava mnoha jaderných elektráren.
A může se stát, že příští zimu budeme mít ve Švýcarsku náhle nedostatek elektřiny.
A pak, během tří týdnů, se Parlament v naprostém spěchu rozhodl pro solární expres a prohlásil, že
nyní budeme v Alpách stavět velké solární elektrárny.
Proto budujeme obrovské plochy alpských pastvin se solárními panely.
A to bylo protiústavní už v té době.
A bylo to realizováno za tři týdny.
Takže to bylo úplně narychlo.
A pak vlastně, protože to bylo protiústavní, měl parlament automaticky konzultovat obyvatelstvo.
Naše ústava s tím počítá.
Pokud přijmete protiústavní zákon, musíte o něm hlasovat.
A Parlament to prostě neudělal.
A pak jsem se obrátil na Spolkový nejvyšší soud a podal odvolání s tím, že by se to teď mělo projednat před voliči.
Spolkový nejvyšší soud pak řekl, že ano, parlament je ve Švýcarsku všemocný.
A v tomto duchu všemohoucnosti, s tímto vědomím, byl vydáván jeden zákon za druhým.
Přišel Windexpress a nyní i toto nařízení o skořápkách.
A parlamentu je jedno, jestli se ústava provádí, nebo ne.
Jednoduše dělají vše pro výrobu elektřiny.
Dovolte mi, abych se trochu hlouběji zabýval možnými škodami, kterých se obáváte na přírodě a krajině.
Co přesně je s tímto zákonem možné, nebo čeho se bojíte?
Jaké konkrétní zásahy jsou v přírodě možné?
V první řadě se tedy plánují a jsou možné obrovské solární parky v Alpách.
Ve skutečnosti se jednalo pouze o dočasnou variantu, o které bylo rozhodnuto na podzim 2022 jako o
krátkodobém opatření k odstranění nedostatku elektřiny.
A to by nyní měla být dlouhodobá možnost.
To znamená, že obrovské alpské pastviny mohou být pokryty ocelovými konstrukcemi a solárními zařízeními.
Druhým důvodem je, že větrné turbíny by měly být výslovně povoleny i ve švýcarských lesích.
Jinými slovy, abyste ochránili klima, půjdete do lesů, vykácíte fotbalové hřiště kvůli větrné turbíně a pak postavíte ...
Je to již výslovně uvedeno v zákoně, nebo je to otevřené?
Znamená to, že to chcete usnadnit, nebo to znamená, že to tak je?
Konkrétně se tedy větrné turbíny v lesích vztahují na konkrétní lokalitu.
A to je velmi silné usnadnění, ne-li povolení pro větrné elektrárny v lesích.
Je třeba si uvědomit, že v kantonu Curych, který je nejlidnatějším kantonem ve Švýcarsku, žije zde více než milion
lidí, je nyní plánováno 120 větrných elektráren a 110 z nich má být postaveno v lese,
protože na hřebenech a v lese není více místa.
A to jsou vlastně nejzávažnější zásahy do životního prostředí.
Samozřejmě existují i vodní elektrárny, které by chtěly být postaveny v biotopech kantonálního významu, což je také možné.
Na přírodě už prostě nezáleží.
Zdá se to skoro absurdní, že?
Lidé chtějí takříkajíc zachránit klima, a proto je kolem těchto obnovitelných zdrojů energie takový humbuk.
Zároveň kácíme lesy a ničíme přírodu.
Jak to funguje dohromady?
To je právě ta absurdita.
Není možné, abychom káceli lesy kvůli takzvané zelené energii.
Ve Švýcarsku prostě není moc místa, to si musíte uvědomit.
Švýcarsko je velmi hustě osídleno od západu na východ a od severu na jih.
A pokud chcete masivně rozšířit větrnou energetiku, musíte vzít v úvahu, že se dnes jedná o
250metrové turbíny, které potřebují určitý prostor.
A ve Švýcarsku jsou ostrovy biodiverzity, stejně jako ostrovy rekreace pro obyvatele, stále lesy.
Vždy mají také silně oholené okraje lesa.
Dříve byl mnohem otevřenější a na poli bylo mnohem více stromů.
Dnes jsou lesy vykáceny.
A teď se chystají do lesů, chtějí stavět deset metrů široké silnice a vykácet les na fotbalovém hřišti.
A to je vlastně náš hlavní argument.
Kvůli ochraně klimatu nelze kácet stromy.
Pocházíte z prostředí, které je ze své podstaty kritické k větrné energii.
Když se vrátíte o půl kroku zpět a zhodnotíte to, kde se obáváte největších škod?
Jsou to nyní větrné turbíny, velké vodní elektrárny nebo třeba solární elektrárny v Alpách?
Je možné vyčíslit, kde je z vašeho pohledu příroda nejhůře ohrožena?
V případě vodní energie je to jistě tak, že za relativně malý zásah získáte velký přínos.
Určitě tam je i toto poškození.
V případě solárních zařízení však lze skutečně předpokládat, že budou zastavěny obrovské plochy vysokohorských pastvin.
To je pro mě obrovská ztráta, protože Švýcarsko žije ze své krajiny.
Krajina je pro naši zemi velmi důležitá - z historického hlediska.
Máme mnoho velkolepých hotelů, které byly postaveny na místech, odkud byl nádherný výhled na Alpy.
A právě tyto Alpy mají být nyní zastavěny.
To znamená, že má také historický význam.
A ano, druhá věc jsou lesy, kde vidím toto poškození.
Zajímavé je, co říkáte o turistických regionech a Alpách.
Kanton Graubünden chce být v této oblasti průkopníkem.
Rád se tohoto klíčového slova ujmu.
Ve skutečnosti chtějí pokročit a vymezit x zón, myslím, že 30, a - opravte mě - v každém případě více než dva tucty
v nejlepších lokalitách, takříkajíc na horských svazích.
Myslím, že kromě Svatého Mořice uvidíte v budoucnu podobné obří větrné turbíny před každým větším turistickým střediskem.
Jak hodnotíte význam této skutečnosti pro cestovní ruch a ekonomiku Švýcarska?
Větrné turbíny jsou obrovské a potřebují také prostor.
Musí být postaveny na exponovaných místech, kde fouká vítr.
A pokud spolková vláda nařídí kantonu Graubünden, jedné z nejznámějších turistických lokalit na světě, instalaci 100
větrných turbín, pak se nelze vyhnout tomu, že tyto větrné turbíny budou postaveny v Davosu, na Lenzerheide, v
Arose, ve Švýcarském národním parku, tedy všude tam, kde se nacházejí nejznámější turistické lokality.
A jak jsem již řekl, z historického hlediska má velký význam, protože cestovní ruch a Alpy tvoří naši identitu.
Na konci 19. století se Švýcarsko mohutně rozrostlo a stalo se jednou z nejbohatších zemí světa.
A právě kvůli těmto krajinám k nám přijíždí mnoho lidí ze zahraničí, aby je obdivovali.
A to, že Alpy přestaly být ceněny, považuji osobně za velmi špatné a za hrozný vývoj v Parlamentu.
Všechny tyto vyhlášky, tato obecná vyhláška, tyto různé expresní šablony, které jste tam zmínil, Solarexpress, Windexpress, jsou
vlastně v kontextu tohoto takzvaného energetického přechodu.
Lidé se chtějí odklonit od fosilních paliv, ale zároveň mají výhrady k jaderné energii, která se v současné době ve
Švýcarsku již nestaví - existuje zde jakýsi technologický zákaz.
Německo je již vypnulo, v jiných částech světa je to zcela jinak.
Jaký je váš zásadní postoj k této energetické transformaci?
Je to nutné? Musí na to stát tlačit?
Dokáže to ekonomika? Lze ji regulovat nezávisle? Jak si to představujete?
Energetický přechod je sám o sobě velmi složitým tématem.
S jistotou vím, že fosilní paliva vedou ke změně klimatu a že změna klimatu je škodlivá.
Musíme najít řešení.
Problém je v tom, jak k tomu politici přistupují.
Zeptala se obyvatelstva, zda chcete postupně zrušit jadernou energii?
Obyvatelstvo odpovědělo kladně, což není překvapivé.
Obyvatelstva se ptali, zda chcete postupně přestat používat fosilní paliva?
Obyvatelé řekli ano.
V obou hlasováních neřekli, co to bude znamenat, kolik to bude stát, jak to bude přesně fungovat, ale stanovili cíle a
obyvatelstvo je přijalo a pak přišli s důsledky a pak se rozčilovali, že to nefunguje, že se
obyvatelstvo brání, že dochází k poškozování přírody, že to bude drahé, že to vytváří nejistotu.
Pro mě je to nefér přístup.
Místo toho bych byl rád, kdyby se obyvatelům jasně sdělilo, že mají tři možnosti výroby elektřiny.
Se solárními panely na střechách, které potřebují to a to.
U plynových elektráren to znamená to a to pro klima.
V případě jaderných elektráren to znamená, že i v případě odpadu, skladování a nákupu uranu.
Pak víte, o čem mluvíte.
Ale vy si prostě teď stanovíte cíle, které znějí dobře, a pak se podíváte na to, jak se mají později realizovat.
A k tomu mám velké výhrady.
Je to tak trochu utopická a také ne zcela poctivá politika, mohu-li to tak shrnout.
Vyvstává také otázka - když se podíváte na zastánce tohoto obecného nařízení - kdo všechno v tom vlastně jede společně.
A jako neutrální pozorovatel jsem trochu překvapen.
Jde to takříkajíc zleva doprava, od elektrárenských baronů přes mocná podnikatelská sdružení až po
zelené a další ekologické organizace, nikoliv ty vaše.
Jak je možné, že se tolik politických odpůrců najednou spolčilo? Co nám to říká?
Problém je tedy v tom, že mnoho hráčů, kteří nyní podporují plošný dekret, je na stejné lodi v Klimatické alianci.
To znamená, že solární lobby je na stejné lodi jako ekologické organizace v Klimatické alianci.
A to je samozřejmě rozpor, pokud jde o ochranu přírody.
Pokud jde o ochranu klimatu, obě strany jsou zcela jistě na stejné vlně.
V oblasti ochrany přírody dochází ke konfliktům.
A tady si uvědomuji, že lidem často chybí páteř, aby řekli: ano, my jako ekologická sdružení nejsme jen pro
ochranu klimatu, ale také důsledně podporujeme ochranu přírody.
A tady potřebujeme mnohem více jasnosti a odvahy vyhlásit válku elektrárenským baronům a říci: ano, oba jsme pro klima,
ale pokud jde o ochranu přírody, pak možná přátelství skončí.
A k tomu je zapotřebí odvaha, která zjevně chybí.
A tak jsou nyní obě strany, pokud jde o vyhlášku, na jedné lodi, ekologické organizace možná nerady a elektrárenští
magnáti jsou spokojeni, protože se těší na dotace, které jim potečou, když budou moci stavět všude ve volné krajině.
V Neue Zürcher Zeitung o vás vyšel titulek "Ochránce krajiny, kterého by se měl Albert Rösti bát".
Albert Rösti je spolkovým radním odpovědným za tuto dokumentaci.
Jak chcete přesvědčit voliče?
Referendum se pak uskuteční v červnu tohoto roku.
To je velmi napjatý harmonogram.
Možná byl zvolen záměrně.
Domnívám se, že obyvatelstvo nemá dostatek informací o tom, co by znamenalo, kdyby byl tento plošný dekret přijat nyní, s těmito
cíli, s těmito omezeními a s těmito nezodpovězenými otázkami.
A domnívám se, že musíme obyvatelstvo informovat velmi objektivně.
Co znamená postavit větrnou turbínu? Co znamená postavit ji v lese?
Co to znamená postavit v Alpách solární elektrárnu o velikosti 100 fotbalových hřišť?
Co se děje v zimě, když napadne sníh?
A já věřím, že je prostě třeba oslovovat lidi obrázky a informacemi a vytvářet informace na mnoha různých kanálech.
A to je jistě způsob, jak přesvědčit obyvatelstvo, aby vidělo, že to jsou cíle, o kterých hlasujeme, a jejich důsledky.
Kromě tohoto referenda, které se má konat v červnu, jste nedávno oznámili dvě nové lidové iniciativy, které jdou podobným směrem.
Můžete stručně popsat, o co se jedná?
V našem sdružení "Svobodná krajina Švýcarska" jsou nám blízké ochrana přírody a přímá
demokracie, kterým přikládáme zvláštní význam.
Přímá demokracie i ochrana přírody jsou nyní tímto plošným nařízením ohroženy.
V Parlamentu však již nyní vidíme, že se objevují ještě šílenější nápady na zrušení referenda jako takového
v zákoně, aby se ochrana přírody ještě více omezila.
A my tomu chceme čelit.
Zahájili jsme dvě populární iniciativy. Iniciativu na ochranu lesů a iniciativu na ochranu komunit.
Iniciativa na ochranu lesů chce zakázat větrné elektrárny v lesích a na okrajích lesů.
Iniciativa na ochranu obcí chce, aby větrné turbíny, pokud budou postaveny, vždy vyžadovaly souhlas dotčeného obyvatelstva.
Nyní probíhá sběr podpisů.
A do července 2025 musíme shromáždit 100 000 platných podpisů.
Nyní jsme zvědaví, zda se vám to podaří.
A pak jistě přijdou na řadu další volební bitvy.
I na to se můžete těšit. Na závěr možná osobní otázka.
Jsou ještě mladí a již se velmi angažují v těchto otázkách ochrany životního prostředí a krajiny.
Jak jste se do projektu vůbec zapojil?
Možná to trochu pochází z rodiny.
Moje matka se již s ochranou krajiny setkala.
Vyrůstala v 70. letech 20. století ve Wangenu u Zürichsee v kantonu Schwyz, kde byla v 70. letech
20. století postavena uprostřed obce dálnice A3.
V osmdesátých letech se pak přestěhovala do kantonu Curych, do Bonstettenu.
V plánu byla výstavba dálnice A4 přes volnou krajinu.
A v 90. letech přijela moje matka s otcem do Grenchenu v kantonu Solothurn.
Naštěstí měla být dálnice A5 postavena ve volné krajině.
A toto odhodlání obou rodičů se přeneslo i na mě.
Bydlím na velmi krásném místě v Grenchenu, mezi Jurou a Mittellandem.
Uvidíte také Alpy, tedy všechny tři hlavní švýcarské krajiny.
A vždycky si říkám, že v roce 2050 mi bude teprve 54 let.
Také chci svým dětem zanechat ekologicky hodnotnou krajinu.
A zachovat a trvale udržovat tuto krajinu co nejdéle v podobě, v jaké ji máme dnes.
Děkuji mnohokrát. Přejeme vám mnoho úspěchů v tomto významném podniku, který již nyní hledí do budoucnosti.
Rád jsem vás pozval do programu. Eliasi Vogte, děkuji.
A já bych vám, milí diváci, rád poděkoval za pozornost.
Těším se na vás opět příští týden, kdy vás přivítáme v politické talk show na HOCH2.TV.