Dana 29. rujna 2023. švicarski je parlament donio "Jedinstvenu uredbu o izmjenama za sigurnu opskrbu električnom
energijom iz obnovljivih izvora" s ciljem navodnog jačanja sigurnosti opskrbe električnom energijom zimi.
Ovaj se zakon naziva "Mantelerlass" ili skraćeno "Zakon o električnoj energiji".
Ovo bi trebalo otvoriti put za veću proizvodnju električne energije iz solarnih, vjetroelektrana i hidroelektrana u zemlji.
Novim zakonom Švicarski savezni savjet moći će odrediti kada, gdje i koliko postrojenja može
biti izgrađeno za proizvodnju obnovljive energije.
Razne organizacije, kao što su Saveza za prirodu i krajolik Švicarske, udruga Slobodni krajolik Švicarske i Zaklada
Franz Weber , pokrenule su referendum protiv novog saveznog zakona i u siječnju 2024. predale 63.184 potpisa.
Kontroverzni prijedlog stoga će biti stavljen na glasanje švicarskom biraštvu 9. lipnja 2024.
Glavni argument koji zagovornici iznose jest da je novi Zakon o električnoj energiji nužan kako bi se spriječio
nadolazeći nedostatak električne energije u Švicarskoj.
Udruga "Aufrecht Schweiz" ovo naziva izmišljenom energetskom krizom.
"Aufrecht Schweiz" je građanski pokret koji želi imati utjecaj na švicarsku politiku putem neovisnih kandidata.
U svom priopćenju za medije pod naslovom "Nedostatak struje u Švicarskoj? Nikako!" objavljenom u jesen 2022.,
umirovljeni informatičar iz elektroprivrede i umirovljeni elektrotehničar napisali su sljedeće:
"Slijedeći strategiju straha koju promiče lobij, Savezni ured za energiju pruža brze i izravne koristi plinskim
i naftnim tvrtkama te trgovcima električnom energijom.
(…) Kad nas vlada poziva da štedimo električnu energiju, to nikako nije zato što je imamo premalo, nego
zato što smo prejeftini u trgovini električnom energijom.
Svaki kilovat koji uštedimo ide u korist energetskih tvrtki, jer mogu prodati u Švicarskoj uštećenu
električnu energiju u inozemstvu po znatno višoj cijeni.
U priopćenju je Udruženje dobavljača električne energije Aargaua (VAS) istaknulo da bi opći dekret zahtijevao potpunu
obnovu cjelokupne nacionalne elektroenergetske infrastrukture.
Do sada se električna energija krajnjim potrošačima isporučivala na temelju logički dokazanog
načela uglavnom centraliziranih velikih elektrana.
Međutim, infrastruktura distribucije treba biti regulirana na decentraliziran način, što bi također
trebalo biti sveobuhvatno, bez pogrešaka i omogućiti svakome da komunicira sa svima ostalima.
Prema VAS-u, kvalificirane projekcije procjenjuju da će potrebna konverzija i proširenje mreža samo u
Švicarskoj koštati oko 100 milijardi švicarskih franaka.
Prvenstveno neimprivilegirani potrošači i stanari bez mogućnosti da sami sebi osiguraju moraju platiti ovu dodatnu uslugu.
Kao što je to često slučaj s novim zakonima, sve se svodi na to da se dobici i subvencije privatiziraju za nekolicinu,
dok troškovi i rizici opterećuju preostalu opću javnost.
– Prema Udruzi dobavljača električne energije Aargau.
Razni NO odbori također su kritizirali novi Zakon o električnoj energiji jer, između ostalog, dovodi u pitanje temeljne
principe očuvanja prirode i krajolika koji su desetljećima utvrđeni u Saveznom ustavu od strane švicarskih birača.
Na primjer, šume se sada mogu posjeći radi izgradnje vjetroturbina, a veliki vjetroelektrični i
solarni parkovi mogu se graditi u zaštićenim krajolicima – čak i ako to uništava vrijedne biotope.
Ništa ne bi stajalo na putu izgradnji velikih solarnih parkova u švicarskim Alpama.
Mnoge alpske pašnjake mogle bi prekriti čelične konstrukcije i solarni paneli.
Elias Vogt, predsjednik udruge "Freie Landschaft Schweiz" (Slobodni krajolik Švicarske), objašnjava u
intervjuu za neovisni TV kanal HOCH2.TV što ovaj zakon podrazumijeva i zašto ga preporučuje odbaciti.
Naslov političkog talk showa je: "Mantelov dekret je subvencionirano uništavanje prirode."
U intervjuu Vogt, između ostalog, obrađuje sljedeće točke kritike novog Zakona o električnoj energiji:
- Demokratsko sudjelovanje i pravo na prigovor su u opasnosti
- Proizvodnja električne energije ima prednost nad očuvanjem prirode u novom Zakonu o električnoj energiji
- Prirodne katastrofe "po zakonu" su moguće
- Deformacija Alpa: proizvodnja električne energije ima prednost pred turizmom
Elias Vogt se poziva na kritiku pravnog stručnjaka prof. dr. Alaina Griffela da
kontroverzni opći dekret krši Švicarsku saveznu ustav.
Proizvodnja energije mora biti, na primjer, dovoljna, sigurna, ekonomična i ekološki prihvatljiva.
Međutim, kriteriji ekološke prihvatljivosti i sigurnosti opskrbe električnom energijom moraju se jednako tretirati.
To više neće biti slučaj s novim Zakonom o električnoj energiji.
Očito je da je, pod znatnim pritiskom, švicarski parlament donio zakon koji je neustavan i ograničava demokratska prava.
Strahovi od navodnog nedostatka električne energije zimi navode Parlament na žurno djelovanje.
Dragi birači Švicarske: Želite li i vi spriječiti ukidanje temeljnih demokratskih prava i unakaženje švicarskog
krajolika pod izgovorom promicanja obnovljivih izvora energije?
Zatim 9. lipnja u glasačku kutiju ubacite NE glas protiv "Mantelerlassa".
Pogledajte polusatni intervju s Eliasom Vogtom, predsjednikom Udruge slobodnog krajolika Švicarske, koji je
vodio dr. Philipp Gut u političkoj talk show emisiji neovisnog televizijskog kanala HOCH2.TV.
Intervju
Dragi gledatelji, srdačno vas pozdravljam u političkom talk showu na HOCH2.TV.
Znate to, prepoznajete to: ova je emisija uvijek izravna, uvijek iskrena, uvijek posvećena istini i
uvijek ima uzbudljive goste koji imaju što reći.
Danas pozdravljam Eliasa Vogta, predsjednika udruge "Freie Landschaft Schweiz" (Slobodni krajolik Švicarske), novu
političku figuru u Švicarskoj, ako smijem reći, koja je već napravila razliku i zasigurno želi učiniti još više.
Sjajno je što ste u programu.
Hvala vam puno, gospodine Gut, na pozivu.
Također mi je drago što sam ovdje.
Nedavno ste zajedno s drugim organizacijama uspješno organizirali referendum.
Dakle, za gledatelje u Njemačkoj i Austriji: u Švicarskoj je moguće osporiti zakone koje je
donio parlament pozivom na referendum o njima.
Uspjeli su; za ovo je potrebno najmanje 50.000 potpisa.
Radi se o takozvanom općem aktu koji ima za cilj promicanje obnovljivih izvora energije.
Prije nego što kritiziramo ovu vježbu, možete li objasniti što ovaj zakon zapravo želi postići?
Što točno jest ta takozvana opća odluka?
Opći dekret je revizija raznih zakona u jednom paketu, da tako kažemo, otuda taj naziv.
S jedne strane, Zakon o energiji treba biti revidiran, s druge strane Zakon o opskrbi električnom energijom, a treće Zakon o
prostornom planiranju, te u sveobuhvatnoj reviziji ta tri zakona.
Glavni cilj je zapravo masovno širenje energije vjetra i sunca u Švicarskoj.
Ali i izgradnja 16 velikih hidroelektrana.
Svi ovi aspekti koji se odnose na obnovljive izvore energije i njihovo širenje regulirani su u ovom sveobuhvatnom paketu.
Ovo je ono što stoji iza pojma 'dekret o kaminu'.
Dakle, ovaj je plašt zapravo vrsta superzakona koji sadrži razne pravne izmjene, zar ne?
Upravo tako. Također sadrži mnogo neriješenih problema.
To znači da Savezno vijeće, koje je naša vlada, može potom regulirati pojedinačne detalje na razini uredbe.
Postoji mnogo detalja u kojima stvari zaista prelaze na stvar.
Savezno vijeće može, na primjer, skratiti postupke odobrenja.
I budući da Švicarska također primjenjuje načelo općinske autonomije, što znači da stanovništvo u
Švicarskoj može izravno odlučivati o prostornom planiranju u svojoj lokalnoj zajednici, u svojoj općini.
Ako Savezno vijeće ovo skratiti, onda može jednostavno reći da te općine više nemaju pravo glasa, a zatim će
ukinuti i izravnu demokraciju i referendume u općinama.
Da, kasnije ćemo se vratiti na točke kritike.
Možda prvo malo o rasporedu kraka.
Moje daljnje pitanje u ovom kontekstu.
Nisi sam pokrenuo referendum.
Tko je još bio partner?
Koje organizacije stoje iza ovoga?
Dakle, prije svega, referendum je pokrenuo privatni pojedinac.
Pierre-Alain Bruchez, bivši financijski stručnjak i savezni zaposlenik koji je sada u
mirovini, pitao se što sadrži ova sveobuhvatna uredba.
Vidio je da bi ovaj zakon omogućio izgradnju ogromnih solarnih parkova u Alpama.
A onda se 10. listopada prošle godine pojavio pred medijima i rekao: "Sazivam referendum o ovome."
A onda se i dobro poznata "Fondation Franz Weber" nekoliko dana kasnije pojavila u medijima i rekla da i mi
održavamo referendum, da podržavamo protumjere, da tako kažemo.
I onda se to dogodilo prilično brzo.
Tada smo se i mi u Freier Landschaft Schweiz htjeli uključiti u kampanju protiv toga, pa smo, da
tako kažemo, udružili snage s gospodinom Bruchezom.
Također smo potaknuli naše članice da prikupljaju potpise.
I na kraju, tijekom Božića i Nove godine, prikupljeno je 63.000 potpisa od velikog broja malih i
velikih organizacija za zaštitu okoliša i zdravlja.
Sada možda riječ o vašoj organizaciji, "Freie Landschaft Schweiz" (Slobodni krajolik Švicarske).
Što je to točno? Koji su ti ciljevi?
"Freie Landschaft Schweiz" (Slobodni krajolik Švicarske) zapravo je krovna organizacija kritičara energije vjetra u Švicarskoj.
Imamo otprilike 50 klubova članica i osam kantonalnih sekcija.
Ovo bi moglo biti u Thurgauu, moglo bi biti u Vaudu, drugim riječima, bilo gdje u Švicarskoj.
I svi su predani osiguravanju očuvanja prirode u Švicarskoj u pogledu vjetroturbina.
Ali izravna demokracija, kao što sam ranije objasnio, također je ključni fokus sveobuhvatne uredbe, zbog čega smo žestoko
posvećeni očuvanju zaštite prirode i izravne demokracije.
Da, pokušajmo malo razložiti ovo pitanje i pristupiti mu sustavno.
Jedna od odredbi ove sveobuhvatne uredbe, ovog superzakona, ovog sveobuhvatnog zakona jest da postavlja
određene ciljeve za širenje obnovljivih izvora energije.
U osnovi, političari kažu da udio solarne energije ili energije vjetra mora biti ovakav ili onakav do određenog datuma.
Kako ocjenjujete ove ciljeve politike? Jesu li oni realni?
Ima li ikakvog smisla da političari donose takve propise? Koje je vaše mišljenje o tome?
Pa, dekret Mantelerlassa navodi u vrlo nejasnim pojmovima da bismo do 2050. godine tijekom godine trebali proizvesti dodatnih
45 teravatsati električne energije iz solarne i vjetroenergije.
Švicarska trenutno troši oko 60 teravat-sati.
To je ogromna količina koja se treba izgraditi.
I kao što sam ranije rekao, ostaje da se vidi koja će tehnologija proizvesti koliko električne energije.
To znači da Savezno vijeće sada može reći da nam treba toliko solarnih panela i toliko vjetroturbina.
Osobno sumnjam da se sve svodi na to da on želi postaviti oko 1.500 vjetroturbina i nekoliko
stotina četvornih kilometara solarnih panela.
Gdje će se oni nalaziti, bilo na krovovima ili na otvorenom seoskom području, zapravo ovisi
o Saveznom vijeću; to je još uvijek otvoreno.
I to prijeti izazvati masovnu štetu za okoliš u Švicarskoj, koja je već gusto naseljena.
I to je ogromna količina električne energije koja se tijekom dana nepravilno proizvodi kad puše vjetar.
I cijeli sustav, ovaj super zakon, ne regulira detalje ni približno dovoljno.
I zato je sasvim u redu postavljati ciljeve; želimo proizvesti dodatnih 45 teravat-sati.
Ali je li to realno, samo bogovi znaju; nitko ne zna.
I zato smo također kritični prema zakonu.
Još jedna stvar – još uvijek razmatramo raspon različitih uključenih područja – su subvencije.
Obnovljive energije trebaju biti snažno promicane.
Kako to izgleda?
Mi smo već donijeli novi zakon o energiji 2017. godine.
Ovo je sada, da tako kažemo, druga faza, ova sveobuhvatna uredba.
I tada se govorilo da od 2022. nadalje više neće biti subvencija za solarne i vjetroelektrane.
I to se sada ruši.
Drugo, ovaj superpaket, opći dekret, daje Saveznom vijeću slobodne ruke.
On može odlučiti koliko subvencije dobivaju solarni paneli i vjetroturbine.
Čak ni tamo ne znamo koliko će biti subvencija.
Ali se može pretpostaviti da čini više od 50 posto troškova ulaganja.
Dakle, zakon očito navodi da se može subvencionirati do 60 posto troškova ulaganja.
Da, postoje dva modela.
Ili ulagač kaže: želim 60 posto ulaganja od vlade.
I onda on to dobije, a i dalje mora osigurati 40 posto iz banke.
Ili on kaže da će vlada osigurati jamstvo za svaki kilovat-sat koji proizvede.
Nitko ne zna koliko je visoko.
To će vjerojatno također iznositi 60 posto.
Dakle, vidite, ovo je subvencionirano uništavanje prirode.
I budući da to nije ekonomski isplativo – osobito vjetroelektrane, jer u Švicarskoj imamo vrlo loše
uvjete za vjetar – sada jednostavno moramo pomagati ogromnim subvencijama da bi se to uopće ostvarilo.
Jedan problem, kao što ste ukratko spomenuli u podređenoj rečenici, jest regularna
energija, energija pojasa, koja je zapravo potrebna.
Sada je logično da solarna energija ne radi kad pada kiša ili kad je mračno.
Ako nema vjetra, energija vjetra ne radi.
Kako se ovaj problem može riješiti?
Shodno tome, zar to nije novi problem ako previše ulažete u tako nepouzdane i nestabilne proizvođače energije?
To je upravo glavni problem u općem nalogu koji nije razjašnjen i stvara nove probleme.
Cjelokupno planiranje mreže nije uključeno, pohrana nije uključena.
To znači da se dodaju velike količine solarne energije i energije vjetra.
Ali kako bi to trebalo biti pohranjeno, može samo netko nagađati.
Osobno mislim da je solarna energija na krovovima dobra opcija jer možete lokalno trošiti i pohranjivati solarnu energiju.
Ali to nije regulirano u Mantelerlassu, da se treba promicati, da bi se o tome trebalo
istraživati, da postoje bolje opcije skladištenja.
A to znači da postoji rizik da ćemo krenuti istim putem kao Njemačka, gdje se ogromne količine
energije vjetra odjednom pojave, a zatim odjednom nestanu.
Tijekom dana, u podne, ima puno solarne energije, a onda odjednom noću nema ništa.
A onda odjednom imate ogromne mrežne probleme.
I to uzrokuje troškove i nesigurnost.
I to je sada glavna točka kritike ove sveobuhvatne uredbe.
Još jedna točka, koju ste već nekoliko puta spomenuli, jest demokratsko sudjelovanje.
Očito ovaj zakon također ograničava mogućnosti prigovora.
Švicarska je dobro poznata po svom načelu subsidiarnosti.
To znači da se odluke donose na najnižoj mogućoj razini, izravno od strane onih na koje se odnose.
Sada se to zapravo centralizira.
Savezno vijeće, savezna vlada, odnosno nacionalna vlada, stječe sve više moći.
Kako se točno ova ograničenja mogućnosti prigovora, sudjelovanja i demokratskog suodlučivanja građana očituju?
U Švicarskoj imamo dvije opcije za sudjelovanje u projektima vjetroenergije.
Jedno je da glasamo o projektima.
Trenutno je to slučaj u 24 od 26 kantona, gdje lokalno stanovništvo glasa.
Tada pojedinci, privatni građani i organizacije za zaštitu okoliša mogu uložiti prigovore na projekte, čak
i ako su odobreni, kako bi istaknuli pitanja poput zaštite prirode ili osobnih problema s bukom.
I obje su opcije sada masovno ukinute ili ograničene općim dekretom.
Kao što sam već rekao, Mantelov dekret ima za cilj omogućiti Saveznom vijeću da ukine referendume.
S druge strane, dekret Mantelerlassa propisuje da proizvodnja električne energije uvijek
mora imati prednost nad svim ostalim interesima.
To znači da ako uložite prigovor i kažete da će ova vjetroelektrana uzrokovati prekomjerno
zagađenje bukom za previše ljudi, neće biti odobrena.
Ili se sruše stabla, što nije prihvatljivo; to je nesrazmjerno koristi.
Sud mora i dalje odobriti vjetroelektranu, jer proizvodnja električne energije uvijek
ima prednost nad svim ostalim interesima.
Možda više nećete moći glasati, ali i dalje možete podnijeti prigovor, iako će sigurno biti odbijen.
Dakle, to je drastično smanjenje naše izravne demokracije.
To nas dovodi ravno do sljedeće točke. Ovo odmjeravanje interesa također je ustavno pitanje.
Poznati odvjetnik, profesor Alain Griffel, kritizirao je ovo, rekavši da ta opća uredba također krši Ustav, krši
Švicarski savezni ustav, jer ne možete reći da određeni interesi odjednom imaju prednost nad drugima.
Možete li pojasniti što točno ovaj profesor kritizira na novoj općoj uredbi?
U Švicarskoj imamo članak u ustavu o energetskoj politici koji sadrži pet načela.
Ne znam mogu li ih sve nabrojati, ali napajanje ili proizvodnja energije svakako mora biti
dovoljna, sigurna, ekonomična i ekološki prihvatljiva.
Trenutno se ne mogu sjetiti petog boda.
U svakom slučaju, ove su točke sve jednako važne.
To znači da se moraju postići istovremeno.
Drugim riječima, ekološka prihvatljivost i sigurnost opskrbe električnom energijom moraju se tretirati jednako.
A time što sada izjavljuje da proizvodnja električne energije ima prednost nad očuvanjem prirode, Parlament u
suštini kaže da su interesi elektroenergetske industrije važniji od očuvanja prirode.
Ovo je prolaznica koja omogućuje da se ekološki štetni projekti svugdje propuste. To je neustavno.
To nije ono što su švicarski narod želio.
I to šteti našem prirodnom okolišu, temelju našeg postojanja.
I to može imati ogromne, ozbiljne posljedice.
Činjenica je da je švicarska populacija tijekom desetljeća više puta utvrdila zaštitu okoliša u ustavu.
Dakle, to je u suštini zakon.
A sada je to praktički poništeno jednim potezom pera odozgo.
Koje je vaše mišljenje o ovome? Kako je ova situacija uopće nastala?
Prilično je čudno. Izabrani predstavnici su toga također svjesni.
Pa koji je duh vremena ili koja je hitna situacija zapravo mogla dovesti do uvođenja tako brutalnog zakona sada?
Pa, to je zapravo počelo još u jesen 2022.
Ranije se Parlament godinama nikada nije bavio energetskom politikom.
A u ljeto 2022., upravo kada je pandemija koronavirusa bila na izmaku, Komisija za električnu energiju
objavila je veliku medijsku najavu da se mnogi nuklearni reaktori u Francuskoj nalaze na održavanju.
I moglo bi se dogoditi da mi u Švicarskoj sljedeće zime iznenada doživimo nestašicu električne energije.
A onda je, u roku od tri tjedna, Parlament žurno usvojio Zakon o Solar Expressu i rekao: "Sada
ćemo izgraditi velike solarne elektrane u Alpama."
Dakle, pokrivamo ogromna područja Alpa solarnim panelima.
I to je tada već bilo neustavno.
I to se ostvarilo za tri tjedna.
Pa, to je bilo potpuno nepromišljeno.
A onda, budući da je to bilo neustavno, Parlament je trebao automatski konzultirati stanovništvo.
Naš ustav to predviđa.
Ako donesete neustavan zakon, onda morate dopustiti stanovništvu da o njemu glasa.
A Parlament to jednostavno nije učinio.
A onda sam otišao na Savezni sud i podnio žalbu, navodeći da bi ovo zapravo trebalo staviti na glasanje biračima.
A onda je Savezni sud rekao: da, Parlament je u Švicarskoj svemoćan.
I u tom duhu svemoći, u toj svijesti, donosili su se zakoni jedan za drugim.
Stigao je vjetrovni ekspres, a sada i ovaj dekret o kaputu.
Čini se da Parlamentu nije stalo do toga hoće li se ustav provesti ili ne.
Učinit će sve za proizvodnju električne energije.
Želio bih malo dublje istražiti potencijalnu štetu za prirodu i krajolik koje se bojite.
Što točno ovaj zakon omogućuje i čega se bojite?
Koje su specifične intervencije moguće u prirodi?
Dakle, prije svega, planirani su i mogući ogromni solarni parkovi u Alpama.
Zapravo, ovo je bila samo privremena opcija koja je odlučena u jesen 2022. godine kao kratkoročna
mjera za otklanjanje nestašice električne energije.
I to bi sada trebalo biti moguće na duži rok.
To znači da se prostrane alpske pašnjake mogu prekriti čeličnim konstrukcijama i solarnim panelima.
Druga stvar je da bi vjetroturbine također trebale biti izričito dopuštene u šumama u Švicarskoj.
To znači da, kako bi zaštitili klimu, ljudi ulaze u šume, posijeku šumu veličine nogometnog
igrališta za vjetroturbinu, a zatim ondje postave jednu...
Je li to već izričito navedeno u zakonu ili je to otvoreno za tumačenje?
Znači li to da želiš to olakšati ili znači li to da je to tako?
Dakle, u pravnom smislu, vjetroturbine u šumama su vezane za lokaciju.
I to je veliko olakšanje, ako ne i odobrenje za vjetroelektrane u šumama.
Važno je imati na umu da je kanton Zürich, koji je najnaseljeniji kanton u Švicarskoj, dom za više od milijun ljudi. Sada postoje
planovi za 120 vjetroturbina, od kojih će 110 biti izgrađeno u šumi, jer nema više prostora osim na grebenima i u šumi.
I to su zapravo najozbiljniji utjecaji na okoliš.
Naravno, postoje i hidroelektrane koje ljudi žele graditi u biotopima kantonalnog značaja, i to je također moguće.
Priroda jednostavno više nije važna.
Čini se pomalo apsurdno, zar ne?
Ljudi žele spasiti klimu, zato je tolika pompa oko obnovljivih izvora energije.
Istovremeno se sječe šume i uništava priroda.
Kako to funkcionira?
Upravo je to apsurdno.
Ne može biti u redu da čistimo šume za takozvanu zelenu energiju.
U Švicarskoj jednostavno nema puno prostora, to moraš shvatiti.
Švicarska je vrlo gusto naseljena, od zapada prema istoku, od sjevera prema jugu.
A ako želite znatno proširiti energiju vjetra, morate uzeti u obzir da su to danas turbine visoke 250
metara, koje zahtijevaju određenu količinu prostora.
A u Švicarskoj su šume i dalje otoci bioraznolikosti, ali i rekreacijski otoci za stanovništvo.
Oni također uvijek imaju jako ošišane rubove šume.
Nekad je bilo puno otvorenije, a na polju je bilo i puno više stabala.
Danas su šume očišćene.
A sada ulaze u šumu, žele izgraditi deset metara široke ceste i posjeći šumu veličine nogometnog igrališta.
I to je zapravo naš glavni argument.
Ne možete srušiti drveće kako biste zaštitili klimu.
Dolazite iz sredine koja je kritična prema energiji vjetra.
Sada, ako napravite pola koraka unatrag i procijenite situaciju, gdje se bojite da će biti nanesena najveća šteta?
Jesu li to vjetroturbine, velike hidroelektrane ili možda solarne elektrane u Alpama?
Možete li kvantificirati gdje smatrate da leži najveća prijetnja prirodi?
Kod hidroenergije je zasigurno tako da dobivate mnogo koristi za relativno malu investiciju.
Tamo je također šteta, to je sigurno.
Ali kod solarnih energetskih sustava zaista se može pretpostaviti da će velike površine Alpa biti prekrivene.
Za mene je ovo ogroman gubitak, jer Švicarska napreduje zahvaljujući svojim krajolicima.
Pejzaži su vrlo važni za našu zemlju – povijesno gledano.
Imamo mnogo grand hotela koji su izgrađeni na lokacijama koje nude prekrasan pogled na Alpe.
I upravo su to Alpi koje se sada trebaju prekriti građevinama.
To znači da također ima povijesni značaj.
I da, druga stvar su šume, gdje vidim ovu štetu.
To je zanimljiva točka koju iznosite o turističkim regijama, o Alpama.
Kanton Graubünden želi biti pionir u ovom području.
Sretan sam što prihvaćam znak.
Oni zapravo žele nastaviti i uvesti ih u x zona, mislim u 30 zona, i – ispravite me ako griješim – više od
dvadeset ih je definitivno uklonjeno na najboljim lokacijama, na planinskim padinama, da tako kažem.
Osim St. Moritz, mislim da ćete u budućnosti vidjeti ove goleme vjetroturbine ispred svake glavne turističke destinacije.
Kako to procjenjujete s obzirom na važnost turizma i gospodarstva u Švicarskoj?
Upravo tako, vjetroturbine su ogromne, također im treba prostor.
Moraju biti izgrađeni na izloženim mjestima gdje puše vjetar.
A kada savezna vlada naruči kantonu Graubünden, jednom od najpoznatijih svjetskih turističkih odredišta, instalaciju 100
vjetroturbina, ne može se izbjeći činjenica da će te vjetroturbine biti izgrađene u Davosu, na Lenzerheideu,
u Arosi, u blizini Švicarskog nacionalnog parka – drugim riječima, na svim najpoznatijim turističkim lokacijama.
I kao što sam rekao, povijesno je ovo vrlo značajno jer su turizam i Alpi dio našeg identiteta.
Krajem 19. stoljeća Švicarska je doživjela masivan rast i postala jedna od najbogatijih zemalja na svijetu.
Upravo zbog tih krajolika mnogi ljudi iz inozemstva dolaze k nama da ih se dive.
I osobno smatram vrlo tužnim da Alpi više nisu cijenjeni i smatram to strašnim razvojem događaja od strane Parlamenta.
Sada su svi ovi dekreti, ovaj krovni dekret, ovi razni izričiti prijedlozi koje ste spomenuli, Solarexpress, Windexpress,
zapravo u kontekstu takozvane energetske tranzicije.
Postoji želja za odmakom od fosilnih goriva, ali istovremeno postoje rezervacije prema nuklearnoj energiji, a u
Švicarskoj se trenutno ne gradi nijedna nova nuklearna elektrana – na snazi je svojevrsna zabrana te tehnologije.
Njemačka ih je već ukinula, ali u drugim dijelovima svijeta situacija je prilično drugačija.
Koje je vaše opće mišljenje o ovoj energetskoj tranziciji?
Je li to potrebno? Mora li država to poticati?
Može li gospodarstvo to učiniti? Može li se samo regulirati? Kakvo je vaše mišljenje o tome?
Energetska tranzicija je sama po sebi vrlo složeno pitanje.
Ono što jasno vidim jest da fosilna goriva dovode do klimatskih promjena, a klimatske promjene su štetne.
Moramo pronaći rješenja.
Problem je u tome kako se političari time bave.
Pitala je stanovništvo: želite li postepeno ukinuti nuklearnu energiju?
Stanovništvo je reklo da, što nije iznenađujuće.
Stanovništvo je upitano: želite li postepeno ukinuti fosilna goriva?
Narod je rekao da.
U oba glasanja nitko nije objasnio što bi to značilo, koliko bi to koštalo ili kako bi to točno funkcioniralo. Umjesto toga
postavljeni su ciljevi, stanovništvo ih je prihvatilo, a zatim su se pojavile posljedice. Ljudi su se uznemirili jer to nije
funkcioniralo, jer se stanovništvo opiralo, jer je nastala šteta prirodi, jer je to
postajalo skupo i jer je to stvaralo nesigurnost.
Smatram da je ovo nepošteno ponašanje.
Mnogo bih radije vidio da se javnosti kaže istina i da joj se kaže da ima tri opcije za proizvodnju električne energije.
Sa solarnim panelima na krovovima potrebno je ovo i ono.
Kod plinskih elektrana to znači ovo i ono za klimu.
Kod nuklearnih elektrana to znači ovo i ono za otpad, za skladištenje, za nabavu urana.
Onda znaš o čemu pričaš.
Ali sada samo postavljate ciljeve koji zvuče dobro, a kako ćete ih provesti, smislit ćete kasnije.
I imam ozbiljne dvojbe u vezi s tim.
To je svojevrsna utopijska i zapravo ne baš iskrena politika, ako je mogu tako sažeti.
Gledajući na pristaše ove sveobuhvatne uredbe, nameće se i pitanje tko je točno uključen.
I kao neutralni promatrač, malo sam iznenađen.
Ovo ide od ljevice do desnice, od baruna električne energije do moćnih poslovnih udruga, do Zelene
stranke i drugih ekoloških organizacija, a ne do vas.
Kako je moguće da toliko političkih protivnika odjednom surađuje? Što nam to govori?
Dakle, problem je u tome što su mnogi igrači koji su sada za opću uredbu u istoj situaciji u Climate Allianceu.
To znači da je u Climate Allianceu solarni lobij u istom čamcu kao i udruge za zaštitu okoliša.
I to je, naravno, proturječnost kad je riječ o očuvanju prirode.
Kad je riječ o zaštiti klime, oboje su zasigurno na istoj stranici.
Postoje sukobi kada je riječ o očuvanju prirode.
I tada shvatim da često nedostaje čvrst stav, da ljudi onda kažu: da, mi kao ekološke organizacije ne samo da podržavamo
zaštitu klime, nego smo i dosljedno za očuvanje prirode.
I tu je potrebno mnogo više jasnoće, kao i hrabrosti da se suprotstavimo barunima elektroprivrede i kažemo:
da, oboje smo za zaštitu klime, ali kad je riječ o očuvanju prirode, tu se prijateljstvo završava.
A to zahtijeva hrabrost, koja očito nedostaje.
I tako sada, s Mantelovim dekretom, obje su strane u istom čamcu: ekološke organizacije, možda stišćući zube, i električni
baruni, koji su oduševljeni jer se raduju subvencijama koje će poteći ako im se dopusti graditi posvuda, čak i na otvorenom.
Novine Neue Zürcher Zeitung objavile su naslov o vama koji glasi: "Zaštitnika krajolika Alberta Röstija treba se čuvati."
Albert Rösti je savezni savjetnik odgovoran za ovaj dosje.
Kako namjeravate uvjeriti biračko tijelo?
Referendum će se potom održati u lipnju ove godine.
To je vrlo gust raspored.
To je možda bilo namjerno odabrano.
Vjerujem da javnost nema dovoljno informacija o tome što bi značilo da se ovaj opći dekret usvoji, s ovim
ciljevima, ovim ograničenjima i ovim neriješenim pitanjima.
I vjerujem da javnost mora biti informirana na potpuno objektivan način.
Što znači izgraditi vjetroturbinu? Što znači izgraditi je u šumi?
Što znači izgraditi solarnu elektranu u Alpama veličine 100 nogometnih igrališta?
Što se događa zimi kad ima snijega?
Vjerujem da jednostavno morate pristupiti ljudima slikama i informacijama te stvarati informacije na širokom rasponu kanala.
I to je zasigurno način da se uvjeri stanovništvo da su to ciljevi o kojima glasamo i njihove posljedice.
Osim ovog referenduma, čije je glasovanje, kao što sam rekao, zakazano za lipanj, nedavno ste također najavili
dvije nove popularne inicijative koje su u sličnom duhu.
Možete li ukratko opisati što to podrazumijeva?
U našem udruženju Freie Landschaft Schweiz (Slobodni krajolik Švicarske) očuvanje prirode i izravna demokracija su
dvije teme bliske našim srcima koje smatramo osobito važnima.
Izravna demokracija i zaštita prirode sada su oboje ugroženi ovim općim dekretom.
Ali već u Parlamentu vidimo da se predlažu još luđe ideje o ukidanju referenduma kao takvih u
zakonu, kako bi se dodatno ograničila zaštita prirode.
I tu želimo poduzeti protumjere.
Pokrenuli smo dvije popularne inicijative: Inicijativu za zaštitu šuma i Inicijativu za zaštitu zajednice.
Inicijativa za zaštitu šuma želi da se vjetroturbine više ne dozvoljavaju u šumama i na rubovima šuma.
Inicijativa za zaštitu zajednice želi da vjetroturbine, ako se izgrade, uvijek zahtijevaju suglasnost pogođenog stanovništva.
I potpisna kolekcija je sada u tijeku.
I moramo prikupiti 100.000 valjanih potpisa do srpnja 2025.
Sada jedva čekamo vidjeti hoćeš li uspjeti.
A onda će zasigurno biti sljedeće kampanje za referendum.
To je još nešto na što se možemo veseliti. Možda još jedno posljednje osobno pitanje za kraj.
Još su mladi, a već su vrlo posvećeni ovim pitanjima zaštite okoliša i krajolika.
Kako si se uopće uključio u ovaj projekt?
Možda je to u obitelji.
Moja se majka već vrlo angažirala ili došla u kontakt s očuvanjem krajolika.
Ona je odrasla 1970-ih u Wangen am Zürichseeu u kantonu Schwyz, gdje je autocesta A3 izgrađena pravo kroz sredinu sela.
Osamdesetih godina preselila se u kanton Zürich, u Bonstetten.
Tamo su htjeli izgraditi autocestu A4 kroz otvorenu prirodu.
A 1990-ih se moja majka preselila s mojim ocem u Grenchen u kantonu Solothurn.
Tamo, kako je sreća htjela, željeli su izgraditi autocestu A5 kroz otvorenu prirodu.
I ta predanost mojih roditelja prenijela se i na mene.
Živim na vrlo lijepom mjestu u Grenchenu, između Jure i švicarskog platoa.
Također možete vidjeti Alpe, dakle sve tri glavne krajolike Švicarske.
I onda uvijek pomislim: 2050. godine imat ću samo 54 godine.
Želio bih ostaviti svojoj djeci ekološki vrijedan krajolik.
I da sačuvamo i održavamo ovaj krajolik što je dulje moguće, na isti način na koji ga danas imamo.
Hvala vam puno. Želimo vam puno uspjeha u ovom velikom pothvatu, koji već gleda u budućnost.
Hvala vam što ste nam se pridružili u programu. Elias Vogt, hvala vam.
A vama, dragi gledatelji, zahvaljujem na vašoj pažnji.
Veselim se što ćemo se ponovno vidjeti sljedeći tjedan kada kažemo: dobrodošli u politički talk show na HOCH2.TV.