A svájci parlament 2023. szeptember 29-én elfogadta az "Egységes módosító rendeletet a megújuló energiaforrásokból származó
biztonságos villamosenergia-ellátásról", amely állítólag a téli villamosenergia-ellátás biztonságát hivatott erősíteni.
Ezt a törvényt "Shell-rendelet" vagy röviden "villamosenergia-törvény" néven ismerik.
Ez megnyitja az utat a nap-, szél- és vízerőművekből származó villamosenergia-termelés növelése előtt Svájcban.
Az új törvény lehetővé teszi a Svájci Szövetségi Tanács számára, hogy meghatározza, mikor, hol és hány
megújuló energiát hasznosító erőművet lehet építeni.
Különböző szervezetek, mint például a "Szövetség a Természetért és a Tájakért Svájcban", a "Szabad Tájak Svájcban" egyesület és a
"Fondation Franz Weber". népszavazást kezdeményeztek az új szövetségi törvény ellen, és
2024 januárjában 63 184 aláírást nyújtottak be.
A vitatott törvényjavaslatról tehát 2024. június 9-én szavaznak majd a svájci választók.
Az új villamosenergia-törvényt támogatók fő érve az, hogy az szükséges a Svájcban
fenyegető villamosenergia-hiány elhárításához.
Az "Aufrecht Schweiz" egyesület ezzel kapcsolatban kitalált energiaválságról beszél.
"Aufrecht Schweiz" egy polgári mozgalom, amely független jelöltekkel akar beleszólni a svájci politikába.
Sajtóközleményükben "Villamosenergia-hiány Svájcban? Szó sem lehet róla!"" című, 2022 őszi közleményükben az
áramszolgáltató egyik informatikusa és egy villamosmérnök, mindketten nyugdíjasok, a következőket írták:
"A lobbi által támogatott félelmi stratégiát követve a Szövetségi Energiahivatal gyorsan és közvetlenül a
gáz- és olajtársaságok és az áramkereskedők javára válik.
(...) Amikor a szövetségi kormány azt mondja, hogy takarékoskodjunk az árammal, az nem azért
van, mert túl kevés van belőle, hanem azért, mert túl olcsó a villamosenergia-kereskedelem.
Minden egyes megtakarított kilowatt az energiavállalatok javát szolgálja, mert a Svájcban megtakarított
áramot sokkal magasabb áron tudják külföldön értékesíteni."
Az Aargaui Villamosenergia-szolgáltatók Szövetsége (röviden VAS) közleményében rámutatott, hogy az átfogó
rendelet az egész ország villamosenergia-infrastruktúrájának teljes átszervezését igényli.
Eddig a villamos energiát a nagyrészt központosított nagyerőművek logikailag bevált elve
alapján szállították minden végfelhasználóhoz.
Most azonban az elosztási infrastruktúrát decentralizált alapon kell szabályozni, amelynek szintén átfogónak,
hibamentesnek és mindenkivel kommunikálni képesnek kell lennie.
A VAS szerint a hálózatok szükséges átalakítására és bővítésére vonatkozó minősített előrejelzések csak Svájcban
mintegy 100 milliárd svájci frankra becsülik a költségeket.
Elsősorban a nem privilegizált fogyasztóknak és az önellátás lehetőségével nem rendelkező bérlőknek
kell fizetniük ezért a kiegészítő szolgáltatásért.
Mint oly gyakran az új törvények esetében, az eredmény az, hogy a nyereséget és a támogatásokat kevesek számára
privatizálják, míg a költségeket és a kockázatokat a fennmaradó lakossággal osztják meg.
- Ennyit az Aargaui Villamosenergia-szolgáltatók Szövetségéről.
Különböző NEM-bizottságok is bírálták az új villamosenergia-törvényt, mert megkérdőjelezi a természet- és
tájvédelem alapvető elveit, amelyeket a svájci választópolgárok évtizedek óta a szövetségi alkotmányban rögzítenek.
Most például erdőket irtanak ki szélturbinák építése céljából, vagy nagy szél- és napelemparkokat építenek védett
tájakon - még akkor is, ha ez értékes biotópokat pusztít el.
Semmi sem állna a nagy napelemparkok építésének útjába a svájci Alpokban.
Számos alpesi legelőt acélszerkezetekkel és napelemes berendezésekkel lehetne beborítani.
Elias Vogt, a "Free Landscape Switzerland" egyesület elnöke a HOCH2.TV független televíziós csatornának adott
interjújában elmagyarázza, hogy mit jelent ez a törvény, és miért javasolja annak elutasítását.
A politikai beszélgetőműsor címe: "A héjrendelet a természet támogatott elpusztítása".
Az interjúban Vogt többek között az új villamosenergia-törvény alábbi kritikai pontjaira tér ki:
- Veszélyben a demokratikus együttdöntés és a tiltakozás joga
- A villamosenergia-termelés elsőbbséget élvez a természetvédelemmel szemben az új villamosenergia-törvényben
- Természetes sérülés "törvény által" lehetséges
- Az Alpok pusztulása: a villamosenergia-termelés elsőbbséget élvez az idegenforgalommal szemben
Elias Vogt utal Prof. Dr. Alain Griffel jogász kritikájára, miszerint a vitatott általános
rendelet sérti a svájci szövetségi alkotmányt.
Például az energiatermelésnek elegendőnek, biztonságosnak, gazdaságosnak és környezetbarátnak kell lennie.
A környezetbarát és a villamosenergia-ellátás biztonságára vonatkozó kritériumokat azonban egyformán kell kezelni.
Az új villamosenergia-törvény értelmében ez már nem lesz így.
Nyilvánvaló, hogy a svájci parlamentben nagy nyomás alatt elfogadtak egy olyan törvényt, amely nem
alkotmányos és korlátozza a demokratikus jogokat.
A téli feltételezett villamosenergia-hiánytól való félelem készteti a Parlamentet a sietős cselekvésre.
Tisztelt svájci választópolgárok: Önök sem akarják, hogy a megújuló energiák előmozdításának álcája alatt eltöröljék
a demokratikus alapjogokat és elcsúfítsák a svájci tájat?
Akkor június 9-én az urnákba "NEM"-et kell írni a "takarórendeletre".
Nézze meg Dr. Philipp Gut félórás interjúját Elias Vogttal, a "Szabad táj Svájc" egyesület elnökével a HOCH2.TV
független televíziós csatorna Polit-Talk című műsorában.
Interjú
[Dr. Philipp Gut: Tisztelt nézők, üdvözlöm önöket a HOCH2.TV politikai talkshow-jában.
Tudod, tudod, ez a műsor mindig közvetlen, mindig őszinte, mindig az igazság mellett elkötelezett, és
mindig izgalmas vendégekkel, akiknek van mondanivalójuk.
Ma szeretném üdvözölni Elias Vogtot, a "Szabad Táj Svájc" egyesület elnökét, Svájc új politikai
személyiségét, ha szabad így mondanom, aki már eddig is változást hozott, és minden bizonnyal ezután is így lesz.
Örülök, hogy részt vesz a műsorban.
Köszönöm szépen, Gut úr, a meghívást.
Én is örülök, hogy itt lehetek.
Ön nemrégiben sikeresen lebonyolított egy népszavazást más szervezetekkel.
Tehát a németországi és osztrák nézők számára: Svájcban lehetőség van arra, hogy ellenezze a
parlamenti törvényeket, és népszavazást írjon ki róluk.
Ezt már elérted, legalább 50 000 aláírás kell hozzá.
Egy úgynevezett általános érvényű rendeletről van szó, amelynek célja a megújuló energiák előmozdítása.
Mielőtt kritizálnánk ezt a gyakorlatot, meg tudná mondani, hogy valójában mit akar ez a törvény?
Mi ez az úgynevezett általános rendelet egyébként?
A Mantelerlass úgyszólván a különböző törvények egy köntösben történő felülvizsgálata, innen a kifejezés.
Felül kell vizsgálni egyrészt az energiatörvényt, másrészt a villamosenergia-ellátásról szóló törvényt,
harmadrészt pedig a területrendezési törvényt, és e három törvényt teljes egészében felül kell vizsgálni.
A fő cél valójában a szél- és napenergia tömeges elterjesztése Svájcban.
De 16 nagy vízerőmű építése is.
Mindezeket a megújuló energiákkal kapcsolatos szempontokat a bővítés érdekében ez az egész csomag szabályozza.
Ez áll a "Mantelerlass" kifejezés mögött.
Ez tulajdonképpen, ez a kabát egyfajta szupertörvény, amely különböző törvénymódosításokat tartalmaz, ugye?
Pontosan. És sok nyitott pontot is tartalmaz.
Ez azt jelenti, hogy a Szövetségi Tanács, amely esetünkben a kormány, rendeleti szinten szabályozhatja az egyes részleteket.
Rengeteg olyan részlet van, ahol a dolgok valóban a tárgyra térnek.
A Szövetségi Tanács például lerövidítheti az engedélyezési eljárásokat.
És mivel Svájcban is érvényes a települési autonómia elve, ami azt jelenti, hogy Svájcban a lakosság közvetlenül dönthet
a területrendezésről a saját településén, az önkormányzatban.
Ha a Szövetségi Tanács ezt lerövidíti, akkor egyszerűen azt mondhatja, hogy ezeknek az önkormányzatoknak nincs
többé beleszólásuk, majd közvetlenül eltörli a közvetlen demokráciát és a népszavazásokat az önkormányzatban.
Igen, visszatérünk a kritikai pontokra.
Talán először egy kicsit az értelmezés rendjéről.
További kérdésem ezzel kapcsolatban.
A népszavazást nem egyedül kezdeményezte.
Ki volt még partner?
Mely szervezetek állnak e mögött?
Tehát először is, egy magánszemély most lépett fel, a népszavazás.
Egy Pierre-Alain Bruchez, egy volt pénzügyi szakértő, a szövetségi kormány most már nyugdíjas alkalmazottja, aki
feltette magának a kérdést: "Mi van ebben a rendeletben?
Látta, hogy ezzel a törvénnyel hatalmas napelemparkokat lehet építeni az Alpokban.
Aztán tavaly október 10-én megjelent a média előtt, és azt mondta, hogy népszavazást kérek.
Aztán néhány nappal később a jól ismert "Fondation Franz Weber" is megjelent a médiában, és azt mondta, hogy mi is szervezzük
a népszavazást, hogy úgymond támogatjuk az ellenintézkedéseket.
Aztán viszonylag gyorsan megtörtént.
Aztán mi, a "Szabad Tájkép Svájcból" is fel akartunk lépni ez ellen, így hát csatlakoztunk Bruchez úrhoz, hogy úgy mondjam.
Motiválták tagszervezeteinket, hogy szintén gyűjtsenek aláírásokat.
Végül pedig 63 000 aláírást gyűjtöttek össze karácsony és újév alatt, számos kis és nagy
környezetvédelmi és egészségvédelmi szervezet részvételével.
Most talán egy szót az önök szervezetéről, a "Szabad Táj Svájcról".
Mi is ez pontosan? Mik a céljaid?
"Freie Landschaft Schweiz" valójában a svájci szélenergia-kritikusok ernyőszervezete.
Körülbelül 50 tagklubunk és nyolc kantonális szekciónk van.
Lehet Thurgau-ban, lehet Vaud-ban, lehet bárhol Svájcban.
És mindannyian elkötelezettek a svájci természetvédelem biztosítása mellett a szélturbinák tekintetében.
De a közvetlen demokrácia, amint azt korábban kifejtettem, szintén az általános rendelet egyik központi
eleme, ezért is támogatjuk hevesen a természetvédelem és a közvetlen demokrácia megőrzését.
Igen, próbáljuk meg ezt a problémát egy kicsit jobban szétfeszíteni, egy kicsit szisztematikusabban megközelíteni.
Ennek az általános rendeletnek, ennek a szupertörvénynek, ennek a szupertörvénynek az egyik pontja bizonyos
célokat tartalmaz a megújuló energiák bővítésére vonatkozóan.
Más szóval, a politikusok valójában azt mondják, hogy a napenergia vagy a szélenergia
arányának mikorra kell ilyen és ilyen magasnak lennie.
Hogyan értékeli ezeket a politikai célkitűzéseket? Reálisak?
Van-e egyáltalán értelme a politikusoknak ilyen szabályozásokat hozni? Hogyan ítéli meg ezt?
Nos, az általános rendelet elég homályosan fogalmazza meg, hogy 2050-ig körülbelül 45 terawattóra
többletáramot kell termelnünk nap- és szélerőművekből.
Svájc jelenleg mintegy 60 terawattórát fogyaszt.
Tehát ez egy hatalmas összeg, amit hozzá kell adni.
És ahogy korábban említettem, még nem tudni, hogy melyik technológia mennyi villamos energiát fog termelni.
Ez azt jelenti, hogy a Szövetségi Tanács most azt mondhatja, hogy ennyi napelemre és ennyi szélturbinára van szükségünk.
Személy szerint azt gyanítom, hogy körülbelül 1500 szélturbinát és több száz négyzetkilométernyi napelemet akar megvalósítani.
Az, hogy ezeket hol helyezik el, a háztetőkön vagy a szabadban, szintén a Szövetségi Tanács hatáskörébe tartozik.
A már így is sűrűn lakott Svájcban pedig hatalmas környezeti beavatkozás veszélye fenyeget.
És ez egy hatalmas mennyiségű villamos energia, amelyet napközben termelnek, majd rendszertelenül, amikor fúj a szél.
És az egész rendszer, ez a szupertörvény, túlságosan kevéssé szabályozza a részleteket.
Ezért is jó és helyes célokat kitűzni - további 45 terawattórát akarunk termelni.
De hogy ez reális-e, az istenek tudják, senki sem tudja.
Ezért is vagyunk kritikusak a joggal szemben ebben a tekintetben.
Egy másik pont - még mindig azon vagyunk, hogy lebontsuk, milyen különböző területekről van szó - a támogatások.
A megújuló energiákat erőteljesen támogatni kell.
Hogy néz ki ez?
2017-ben már elfogadtunk egy új energiatörvényt.
Ez most a második szakasz, hogy úgy mondjam, ez az általános rendelet.
És akkor azt mondták, hogy 2022-től nem támogatjuk tovább a nap- és szélerőműveket.
És ez most megszakad.
A második, ezzel a szupercsomaggal, az átfogó rendelettel a Szövetségi Tanács szabad kezet kap.
Ő dönthet arról, hogy mennyi támogatást kapnak a nap- és szélerőművek.
Még ott sem tudjuk, hogy mennyi támogatás lesz.
De feltételezhető, hogy ez a beruházási költségek több mint 50 százaléka.
Tehát a törvény nyilvánvalóan kimondja, hogy a beruházási költségek legfeljebb 60 százaléka lehet támogatás.
Igen, két modell van.
Vagy azt mondja a befektető, hogy a beruházás 60 százalékát a szövetségi kormánytól akarom.
Aztán megkapja, és még mindig meg kell szerveznie a 40 százalékot egy bankkal.
Vagy azt mondja, hogy a szövetségi kormány minden egyes megtermelt kilowattórára garanciát vállal.
Senki sem tudja, milyen magas.
Ez valószínűleg szintén 60 százalékot tesz majd ki.
Látják tehát, hogy ez a természet támogatott pusztítása.
És mivel nem gazdaságos - különösen a szélerőművek, mivel Svájcban nagyon rossz szélviszonyok uralkodnak -,
és egyszerűen hatalmas támogatásokat kell nyújtanunk ahhoz, hogy egyáltalán megvalósulhasson.
Az egyik probléma, ahogyan Ön egy mellékmondatban röviden említette, a szabályos energia, a
sávos energia, amelyre ténylegesen szükség van.
Most már logikus, hogy amikor esik az eső, amikor sötét van, a napenergia nem működik.
Ha nincs szél, a szél nem működik.
Hogyan lehet ezt a problémát megoldani?
Tisztelettel, nem jelent-e ez új problémát, ha túlságosan nagy összegeket fektetünk be
ilyen megbízhatatlan, szökevény energiatermelőkbe?
Ez az a nagy pont a Mantelerlassban, amit nem tisztáztak, ami új problémákat okoz.
A teljes hálózattervezés nincs benne, a tárolás nincs benne.
Más szóval, nagy mennyiségű napenergia és szélenergia kerül hozzáadásra.
De hogy ezt hogyan kell tárolni, az a csillagokban van megírva.
Személy szerint úgy gondolom, hogy a napenergia a háztetőkön jó lehetőség, mert helyben
felhasználható és helyben tárolható a napenergia.
De ezt nem szabályozza az általános rendelet, hogy ezt elő kell mozdítani, hogy kutatásokat kell
végezni, hogy vannak jobb tárolási lehetőségek.
És ez azt jelenti, hogy fennáll a veszélye annak, hogy ugyanabba az irányba megyünk, mint Németország, ahol hirtelen hatalmas
mennyiségű szélenergia áll rendelkezésre, és hirtelen eltűnik.
Napközben délben sok a napenergia, aztán éjszaka hirtelen semmi.
És akkor hirtelen hatalmas hálózati problémák merülnek fel.
Ez pedig költségeket és bizonytalanságot okoz.
És ez most ennek az általános rendeletnek az egyik fő kritikája.
Egy másik pont, amelyet már többször említett, a demokratikus részvétel.
Nyilvánvaló, hogy ez a törvény korlátozza a kifogások benyújtásának lehetőségeit is.
Svájc a szubszidiaritás elvéről ismert.
Ez azt jelenti, hogy a döntések a lehető legalacsonyabb szinten, közvetlenül az érintettekkel együtt születnek.
Most ezt ténylegesen központosítják.
A Szövetségi Tanács, a szövetségi kormány, azaz a nemzeti kormány nagyobb hatalmat kap.
Hogyan nyilvánul meg konkrétan a tiltakozási jog, a beleszólási jog és a polgárok demokratikus együttdöntési jogának korlátozása?
Svájcban két lehetőségünk van arra, hogy beleszóljunk a szélenergiaprojektekbe.
Az egyik az, hogy szavazunk a projektekről.
Jelenleg 26 kantonból 24-ben ez a helyzet, ahol a helyi lakosság szavaz.
Magánszemélyek, magánszemélyek és környezetvédelmi szervezetek kifogást emelhetnek a projektek ellen, még akkor
is, ha azokat jóváhagyják, például természetvédelmi vagy személyes zajproblémák felvetése érdekében.
És most mindkét lehetőséget tömegesen meg kell szüntetni vagy korlátozni kell az általános rendelet által.
Mint már mondtam, az általános rendelet lehetővé tenné a Szövetségi Tanács számára, hogy eltörölje a népszavazásokat.
Másrészt pedig az általános rendelet előírja, hogy a villamosenergia-termelésnek mindig
elsőbbséget kell élveznie minden más érdekkel szemben.
Más szóval, ha Ön kifogást emel, és azt mondja, hogy túl sok embert zavar a szélerőművek zaja, az nem elfogadható.
Vagy fákat vágnak ki, ez nem lehetséges, nincs arányban a haszonnal.
Akkor a bíróságnak mindenképpen jóvá kell hagynia a szélerőműparkot, mert a villamosenergia-termelés
mindig elsőbbséget élvez minden más érdekkel szemben.
Tehát lehet, hogy Ön már nem szavazhat, de még mindig tehet kifogást, de azt biztosan elutasítják.
Ez tehát a közvetlen demokráciánk drasztikus csökkentését jelenti.
Ez egyenesen a következő ponthoz vezet. Ez az érdekek kiegyensúlyozása szintén alkotmányos.
Egy ismert jogász, Alain Griffel professzor bírálta ezt, és azt mondta, hogy ez az általános érvényű rendelet sérti az alkotmányt,
sérti a svájci szövetségi alkotmányt, mert nem lehet azt mondani, hogy bizonyos érdekek
hirtelen elsőbbséget élveznek másokkal szemben.
Meg tudná magyarázni, hogy konkrétan mit kifogásol ez a professzor az új Mantelerlasssal kapcsolatban?
Svájcban az alkotmányban van egy cikk az energiapolitikáról, amely öt alapelvet tartalmaz.
Nem tudom, hogy mindet fel tudom-e sorolni, de az energiaellátásnak vagy energiatermelésnek
mindenképpen elegendőnek, biztonságosnak, gazdaságosnak és környezetbarátnak kell lennie.
Az ötödik pont most nem jut eszembe.
De mindenesetre ezek a pontok mind egyformán fontosak.
Ez azt jelenti, hogy ezeket egyszerre kell megvalósítani.
Más szóval a környezetbarát és a villamosenergia-ellátás biztonságát egyformán kell kezelni.
És azzal, hogy a Parlament most azt mondja, hogy a villamosenergia-termelés
elsőbbséget élvez a természetvédelemmel szemben.
Ez egy szabadkártyát jelent arra, hogy a környezetkárosító projekteket egyszerűen
mindenhol keresztülhúzzák. Ez alkotmányellenes.
A svájci lakosság nem ezt akarta.
Ez pedig létünk alapját, a természetet károsítja.
Ez pedig súlyos, súlyos következményekkel járhat.
Tény, hogy a svájci nép az évtizedek során többször is rögzítette a környezetvédelmet az alkotmányban.
Ez tehát kvázi alkalmazandó jog.
És ezt most gyakorlatilag egy tollvonással felülről eltaszítják.
Mi a megítélésed? Hogyan alakult ki ez a helyzet?
Ez kissé furcsa. A népképviselők valójában ezt is tudják.
Milyen korszellem vagy milyen vészhelyzet vezetett talán egy ilyen brutális törvény bevezetéséhez?
Tehát már 2022 őszén elkezdődött.
Ezt megelőzően a Parlament évekig nem foglalkozott energiapolitikával.
És 2022 nyarán, éppen a koronavírus-járvány végeztével, az Elektromos Művek Bizottsága nagy médiamegjelenést tett
arról, hogy Franciaországban számos atomerőművet felújítanak.
És lehet, hogy mi Svájcban jövő télen hirtelen áramhiányt szenvedhetünk el.
Aztán három hét leforgása alatt a Parlament egy napenergia-expresszről döntött, és azt mondta, hogy
mostantól nagy naperőműveket fogunk építeni az Alpokban.
Ezért hatalmas alpesi legelőket építünk napelemekkel.
És ez már akkor is alkotmányellenes volt.
És ez három hét alatt megvalósult.
Tehát ez teljesen elsietett volt.
És akkor tulajdonképpen, mivel ez alkotmányellenes volt, a parlamentnek automatikusan
konzultálnia kellett volna a lakossággal.
Alkotmányunk rendelkezik erről.
Ha alkotmányellenes törvényt hoz, akkor azt népszavazásra kell bocsátani.
És a Parlament egyszerűen nem tette ezt meg.
Aztán elmentem a Szövetségi Legfelsőbb Bírósághoz, és fellebbezést nyújtottam be, mondván,
hogy ennek most a választók elé kellene kerülnie.
És akkor a Szövetségi Legfelsőbb Bíróság azt mondta, hogy igen, a parlamentnek Svájcban minden hatalma megvan.
És a mindenhatóság eme szellemében, e tudatosságban egyik törvényt a másik után hozták meg.
Megérkezett egy Windexpress és most ez a héjrendelet.
A parlamentet pedig nem érdekli, hogy az alkotmányt végrehajtják-e vagy sem.
Egyszerűen mindent megtesznek a villamosenergia-termelésért.
Engedje meg, hogy egy kicsit mélyebbre ássak a természet és a táj esetleges károsodásában, amitől Ön tart.
Pontosan mit lehet ezzel a törvénnyel elérni, vagy mitől félsz?
Milyen konkrét beavatkozások lehetségesek a természetben?
Tehát mindenekelőtt az Alpokban hatalmas napelemparkokat terveznek és valósítanak meg.
Ez valójában csak egy átmeneti lehetőség volt, amelyről 2022 őszén döntöttek, rövid távú
intézkedésként a villamosenergia-hiány orvoslására.
És ennek most már hosszú távon is lehetségesnek kell lennie.
Ez azt jelenti, hogy óriási alpesi legelőket lehet acélszerkezetekkel és napelemes berendezésekkel borítani.
A másik, hogy a szélerőműveket Svájcban kifejezetten engedélyezni kellene az erdőkben is.
Más szóval, az éghajlat védelme érdekében bemegyünk az erdőkbe, kivágunk egy futballpályányi erdőt
egy szélturbina számára, majd felállítunk egy ...
Ez már kifejezetten szerepel a törvényben, vagy még nyitott?
Ez azt jelenti, hogy könnyebbé akarod tenni, vagy azt, hogy ez így van?
Tehát konkrétan jogi értelemben az erdőkben lévő szélturbinák helyspecifikusak.
Ez pedig nagyon erős könnyítés, ha nem is engedélyezi az erdei szélerőművek létesítését.
Nem szabad elfelejteni, hogy Zürich kantonban, amely Svájc legnépesebb kantonja, ahol jóval több mint egymillió ember él,
most 120 szélturbinát terveznek, és 110-et az erdőben akarnak megépíteni, mert nincs
több hely, mint a hegygerinceken és az erdőben.
És ezek tulajdonképpen a legkomolyabb környezeti beavatkozások.
Természetesen vannak olyan vízerőművek is, amelyeket kantoni jelentőségű biotópokban
szeretnének építeni, ami szintén lehetséges.
A természet egyszerűen már nem számít.
Ez már-már egy kicsit abszurdnak tűnik, nem igaz?
Az emberek meg akarják menteni az éghajlatot, hogy úgy mondjam, ezért a megújuló energiák körüli felhajtás.
Ugyanakkor kivágjuk az erdőket és pusztítjuk a természetet.
Hogyan működik ez együtt?
Ez az abszurditása a dolognak.
Nem lehet, hogy az úgynevezett zöld energiáért irtjuk az erdőket.
Svájcban egyszerűen nincs sok hely, ezt észre kell venni.
Svájc nagyon sűrűn lakott, nyugatról keletre, északról délre.
Ha pedig a szélenergiát masszívan ki akarják terjeszteni, akkor figyelembe kell venni, hogy ezek a turbinák manapság 250 méteres
turbinák, amelyeknek szükségük van bizonyos mennyiségű helyre.
Svájcban a biológiai sokféleség szigetei, valamint a lakosság rekreációs szigetei még mindig az erdők.
Mindig erősen borotvált erdőszélekkel rendelkeznek.
Régebben sokkal nyitottabb volt, és sokkal több fa volt a mezőn.
Mára az erdőket kiirtották.
Most pedig bemennek az erdőbe, tíz méter széles utakat akarnak építeni, és egy futballpályányi erdőt akarnak kiirtani.
És tulajdonképpen ez a fő érvünk.
Az éghajlat védelme érdekében nem lehet fákat kivágni.
Ön eredendően szélerőmű-kritikus háttérrel rendelkezik.
Most, ha egy fél lépést hátrálsz és értékeled ezt, hol félsz a legnagyobb kártól?
Most a szélturbinák, ezek a nagy vízerőművek vagy talán az alpesi naperőművek?
Meg lehet számszerűsíteni, hogy az önök szemszögéből hol fenyegeti a legrosszabbul a természetet?
A vízenergia esetében minden bizonnyal az a helyzet, hogy viszonylag kis beavatkozással nagy hasznot lehet elérni.
Ott is van ez a kár, az biztos.
A napelemes létesítmények esetében azonban valóban feltételezhető, hogy hatalmas alpesi legelőket kell beépíteni.
Ez számomra óriási veszteség, mert Svájc a tájaiból él.
A tájak nagyon fontosak hazánk számára - történelmi szempontból.
Sok nagyszerű szállodánk van, amelyek olyan helyeken épültek, ahonnan csodálatos kilátás nyílik az Alpokra.
És pontosan ezek az Alpok azok, amelyeket most át kell építeni.
Ez azt jelenti, hogy történelmi jelentőséggel is bír.
És igen, a második dolog az erdők, ahol ezt a kárt látom.
Érdekes, amit a turisztikai régiókról és az Alpokról mond.
Graubünden kanton úttörő kíván lenni ezen a területen.
Örömmel vállalom ezt a kulcsszót.
Valójában előre akarnak nyomulni, és x zónát akarnak kijelölni, azt hiszem, 30 zónát, és - javítson ki - több mint két tucatnyi
zónát mindenesetre, úgymond, a hegyoldalakon, a legjobb helyeken.
Tehát St. Moritzot leszámítva, azt hiszem, a jövőben minden nagyobb turisztikai központ
előtt ilyen óriási szélturbinákat fogunk látni.
Hogyan értékeli ennek jelentőségét a svájci turizmus és gazdaság szempontjából?
A szélturbinák hatalmasak, és helyigényük is van.
Ezeket szélnek kitett helyeken kell építeni, ahol szél van.
És ha a szövetségi kormány elrendeli, hogy Graubünden kanton, a világ egyik legismertebb turisztikai központja 100 szélturbinát
telepítsen, akkor nem lehet megkerülni azt a tényt, hogy ezeket a szélturbinákat Davosban, Lenzerheide-ben,
Arosában, a Svájci Nemzeti Parkban, vagyis mindenhol, ahol a legismertebb turisztikai helyszínek vannak.
És ahogy már említettem, történelmileg nagy jelentőséggel bír, mert az idegenforgalom és az Alpok alkotja az identitásunkat.
A 19. század végére Svájc óriási fejlődésnek indult, és a világ egyik leggazdagabb országává vált.
És éppen ezek miatt a tájak miatt, mert sokan külföldről is eljöttek hozzánk, hogy megcsodálják ezeket a tájakat.
Azt pedig, hogy az Alpok már nem értékelődik fel, én személy szerint nagyon rossznak és
szörnyű fejleménynek tartom a Parlamentben.
Ezek a rendeletek, ez az általános rendelet, ezek a különböző expressz sablonok, amelyeket említett,
Solarexpress, Windexpress, ezek valójában az úgynevezett energiaátállással összefüggésben vannak.
Az emberek el akarnak távolodni a fosszilis tüzelőanyagoktól, ugyanakkor fenntartásaik vannak az atomenergiával
szemben, amelyet jelenleg Svájcban már nem építenek - egyfajta technológiai tilalom van érvényben.
Németországban már kikapcsolták őket, a világ más részein egészen más a helyzet.
Mi az alapvető álláspontja az energiaátalakítással kapcsolatban?
Szükséges ez? Az államnak kell ezt erőltetnie?
Képes erre a gazdaság? Lehet-e önállóan szabályozni? Ön hogyan látja ezt?
Az energetikai átállás önmagában is nagyon összetett téma.
Amit biztosan látok, az az, hogy a fosszilis tüzelőanyagok vezetnek az éghajlatváltozáshoz, és az éghajlatváltozás káros.
Megoldásokat kell találnunk.
A probléma az, hogy a politikusok hogyan közelítik meg ezt.
Megkérdezte a lakosságot, hogy akarják-e kivonni az atomenergiát?
A lakosság igent mondott, ami nem meglepő.
A lakosságot megkérdezték, hogy akarják-e fokozatosan kivonni a fosszilis tüzelőanyagokat?
A lakosság igent mondott.
Mindkét szavazásnál nem mondták meg, hogy mit jelentene, mennyibe kerülne, hogyan működne pontosan, hanem célokat tűztek ki, majd a
lakosság elfogadja azokat, aztán jönnek a következményekkel, majd felháborodnak, hogy nem működik, hogy a
lakosság ellenáll, hogy kárt okoz a természetnek, hogy drága lesz, hogy bizonytalanságot okoz.
Számomra ez egy tisztességtelen megközelítés.
Ehelyett azt szeretném, ha a lakosságnak egyértelmű üzenetet adnának, és elmondanák,
hogy három lehetőségük van az áramtermelésre.
Napelemekkel a tetőkön, amihez erre és erre van szükség.
A gáztüzelésű erőművek esetében ez azt és ezt jelenti az éghajlat számára.
Az atomerőművek esetében ez azt jelenti, hogy a hulladék, a tárolás, az urán beszerzése.
Akkor tudod, miről beszélsz.
De egyszerűen csak kitűzöl most célokat, amelyek jól hangzanak, aztán később megnézed, hogyan kell megvalósítani őket.
És ezzel kapcsolatban nagy fenntartásaim vannak.
Ez egyfajta utópisztikus és nem is igazán őszinte politika, ha szabad így összefoglalnom.
Felmerül a kérdés - ha megnézzük ennek az általános rendeletnek a támogatóit -, hogy valójában kik is vannak ebben együtt.
És mint semleges megfigyelő, egy kicsit meglepődtem.
Ez úgyszólván balról jobbra halad, az árambáróktól a nagyhatalmú üzleti szövetségeken át a Zöldekig
és más környezetvédelmi szervezetekig, nem az önöké.
Hogyan lehetséges, hogy ennyi politikai ellenfél hirtelen összejátszik? Mit mond ez nekünk?
A probléma tehát az, hogy sok játékos, aki most az általános rendelet mellett van,
ugyanabban a csónakban ül a Klímaszövetségben.
Ez azt jelenti, hogy a napenergia-lobbi ugyanabban a csónakban ül, mint az Éghajlatvédelmi
Szövetségben részt vevő környezetvédelmi szervezetek.
És ez természetesen ellentmondás, amikor a természetvédelemről van szó.
Ami az éghajlatvédelmet illeti, mindketten biztosan egy oldalon állnak.
A természetvédelemben vannak konfliktusok.
És itt rájövök, hogy az embereknek gyakran hiányzik a gerincük ahhoz, hogy kimondják: igen, mi, környezetvédelmi
szervezetek nem egyszerűen az éghajlatvédelem mellett vagyunk, hanem következetesen a természetvédelem mellett is.
És ez az a pont, ahol sokkal több tisztánlátásra és bátorságra van szükségünk ahhoz, hogy hadat üzenjünk az árambáróknak, és azt
mondjuk, hogy igen, mindketten támogatjuk az éghajlatot, de amikor a természetvédelemről van szó, akkor talán vége a barátságnak.
És ehhez bátorság kell, ami nyilvánvalóan hiányzik.
És így most mindkét fél egy csónakban evez, amikor a rendeletről van szó: a környezetvédelmi szervezetek talán vonakodva, a
villanybárók pedig boldogok, mert várják a támogatásokat, amelyek akkor fognak folyni, ha mindenhol építkezhetnek a nyílt vidéken.
A Neue Zürcher Zeitung az Önről szóló címlapon "A tájvédő, akitől Albert Rösti félhet" címmel jelent meg.
Albert Rösti a dossziéért felelős szövetségi tanácsos.
Hogyan kívánja meggyőzni a választókat?
A népszavazásra ez év júniusában kerül sor.
Ez egy nagyon szoros menetrend.
Talán szándékosan választották.
Úgy vélem, hogy a lakosság nem rendelkezik elegendő információval arról, hogy mit jelentene, ha ezt az általános
rendeletet most fogadnák el, ezekkel a célokkal, ezekkel a korlátozásokkal, ezekkel a megválaszolatlan kérdésekkel.
És úgy vélem, hogy nagyon objektív módon kell tájékoztatnunk a lakosságot.
Mit jelent szélturbinát építeni? Mit jelent az erdőben építeni?
Mit jelent egy 100 focipályányi méretű naperőművet építeni az Alpokban?
Mi történik télen, amikor havazik?
És úgy gondolom, hogy egyszerűen csak képekkel és információkkal kell megközelíteni az embereket, és
sok különböző csatornán kell tájékoztatást nyújtani.
És minden bizonnyal ez a módja annak, hogy meggyőzzük a lakosságot, hogy lássák, hogy ezek azok a
célok, amelyekről szavazunk, és a következmények.
A népszavazáson kívül, amely, mint mondtam, júniusban esedékes, Ön nemrégiben két új népi
kezdeményezést is bejelentett, amelyek hasonló irányba mutatnak.
Le tudná röviden írni, hogy miről szól ez az egész?
A "Free Landscape Switzerland" nevű egyesületünkben a természetvédelem és a közvetlen demokrácia két olyan ügy, amely
közel áll a szívünkhöz, és amelyet különösen fontosnak tartunk.
A közvetlen demokrácia és a természetvédelem egyaránt veszélybe került ezzel az átfogó rendelettel.
De már most láthatjuk a Parlamentben, hogy még őrültebb ötleteket terjesztenek elő, hogy a törvényben eltöröljék a népszavazást
önmagában, hogy még jobban korlátozzák a természetvédelmet.
És mi ezt szeretnénk ellensúlyozni.
Két népszerű kezdeményezést indítottunk. Az erdővédelmi kezdeményezést és a közösségvédelmi kezdeményezést.
Az erdővédelmi kezdeményezés azt szeretné, ha a szélerőműveket betiltanák az erdőkben és az erdők szélén.
A közösségvédelmi kezdeményezés pedig azt szeretné, hogy a szélerőművek építéséhez, ha megépülnek, mindig
szükség legyen az érintett lakosság beleegyezésére.
Az aláírásgyűjtés pedig már folyamatban van.
És 2025 júliusáig 100 000 érvényes aláírást kell összegyűjtenünk.
Most kíváncsian várjuk, hogy sikerül-e.
És akkor biztosan lesznek a következő szavazási csaták.
Erre is számíthat. Végül talán egy személyes kérdés.
Még fiatalok, de már most nagyon elkötelezettek a környezet- és tájvédelmi kérdések iránt.
Hogyan keveredtél bele a dologba?
Talán ez egy kicsit a családból ered.
Édesanyámnak már sok kapcsolata volt a tájvédelemmel.
Az 1970-es években a Schwyz kantonban található Wangen am Zürichsee-ben nőtt fel, ahol az 1970-es
években a falu közepén keresztül épült az A3-as autópálya.
Az 1980-as években aztán Zürich kantonba, Bonstettenbe költözött.
A terv az volt, hogy az A4-es autópályát a nyílt vidéken keresztül építik meg.
A 90-es években pedig édesanyám a Solothurn kantonban található Grenchenbe jött apámmal.
A szerencse úgy hozta, hogy az A5-ös autópálya a nyílt vidéken keresztül épült volna.
És ez az elkötelezettség mindkét szülőm részéről rám is átragadt.
Egy nagyon szép helyen élek Grenchenben, a Jura és a Mittelland között.
Az Alpokat is láthatja, vagyis Svájc mindhárom nagy tájegységét.
És mindig arra gondolok, hogy 2050-ben csak 54 éves leszek.
Szeretnék a gyermekeimre egy ökológiailag értékes tájat hagyni.
És hogy megőrizzük és fenntartható módon fenntartsuk ezt a tájat, ameddig csak lehet, úgy, ahogyan ma van.
Köszönöm szépen. Sok sikert kívánunk ehhez a nagyszabású vállalkozáshoz, amely már a jövőbe tekint.
Örülök, hogy részt vesz a műsorban. Elias Vogt, köszönöm.
És szeretném megköszönni Önöknek, kedves nézők, a figyelmüket.
Alig várom, hogy jövő héten újra találkozzunk, amikor a HOCH2.TV politikai talkshow-jában köszönthetjük Önöket.