Dňa 29. septembra 2023 švajčiarsky parlament schválil "jednotnú novelu vyhlášky o bezpečných dodávkach elektriny
z obnoviteľných zdrojov energie", ktorá má údajne posilniť bezpečnosť dodávok elektriny v zime.
Tento zákon je známy ako "Shell Decree" alebo "Electricity Act".
To by malo pripraviť pôdu pre zvýšenie výroby elektrickej energie zo solárnych, veterných a vodných elektrární vo Švajčiarsku.
Nový zákon umožní Švajčiarskej federálnej rade určiť, kedy, kde a koľko zariadení na výrobu
energie z obnoviteľných zdrojov sa môže postaviť.
Rôzne organizácie ako "Aliancia pre prírodu a krajinu Švajčiarska", združenie "Slobodná krajina Švajčiarska" a
"Nadácia Franza Webera". vyhlásili referendum proti novému federálnemu zákonu a v januári 2024 predložili 63 184 podpisov.
O kontroverznom návrhu zákona budú preto švajčiarski voliči hlasovať 9. júna 2024.
Hlavným argumentom zástancov nového zákona o elektrine je, že je potrebný na odvrátenie
hrozby nedostatku elektriny vo Švajčiarsku.
Združenie "Aufrecht Schweiz" v tejto súvislosti hovorí o vymyslenej energetickej kríze.
"Aufrecht Schweiz" je občianske hnutie, ktoré chce mať vplyv na švajčiarsku politiku prostredníctvom nezávislých kandidátov.
Vo svojej mediálnej správe "Nedostatok elektriny vo Švajčiarsku? V žiadnom prípade!"" z jesene 2022,
informatik z elektrárenskej spoločnosti a elektroinžinier, obaja na dôchodku, napísali nasledovné:
"Federálny úrad pre energetiku presadzuje stratégiu strachu, z ktorej rýchlo a priamo profitujú
plynárenské spoločnosti a obchodníci s elektrinou.
(...) Keď nám federálna vláda hovorí, aby sme šetrili elektrickou energiou, nie je to preto, že jej máme príliš málo, ale
preto, že sme v obchode s elektrickou energiou príliš lacní.
Z každého ušetreného kilowattu profitujú energetické spoločnosti, pretože môžu ušetrenú elektrinu vo
Švajčiarsku predávať do zahraničia za oveľa vyššiu cenu."
Združenie dodávateľov elektrickej energie v Aargau (skrátene VAS) vo svojom vyhlásení upozornilo, že plošné nariadenie si vyžiada
úplnú reorganizáciu celej národnej elektrickej infraštruktúry.
Doteraz sa elektrina dodávala každému konečnému spotrebiteľovi na základe logicky osvedčeného
princípu prevažne centralizovaných veľkých elektrární.
Distribučná infraštruktúra však má byť teraz regulovaná decentralizovane, pričom má byť
komplexná, bezchybná a schopná komunikovať s každým.
Podľa VAS sa kvalifikované odhady potrebnej konverzie a rozšírenia sietí len vo
Švajčiarsku odhadujú na približne 100 miliárd CHF.
Za túto doplnkovú službu musia platiť predovšetkým neprivilegovaní spotrebitelia a nájomníci bez možnosti vlastného zásobovania.
Ako to často býva v prípade nových zákonov, výsledkom je privatizácia ziskov a dotácií v prospech niekoľkých osôb,
zatiaľ čo náklady a riziká znáša zvyšok širokej verejnosti.
- Toľko o združení dodávateľov elektrickej energie v Aargau.
Rôzne výbory NO kritizovali nový zákon o elektrine aj za to, že spochybňuje základné princípy ochrany prírody
a krajiny, ktoré švajčiarski voliči v priebehu desaťročí zakotvili vo federálnej ústave.
V súčasnosti sa napríklad môžu vyrúbať lesy na výstavbu veterných turbín alebo sa môžu vybudovať veľké veterné a solárne
parky v chránenej krajine, aj keď sa tým zničia cenné biotopy.
Výstavbe veľkých solárnych parkov vo švajčiarskych Alpách by už nič nestálo v ceste.
Mnohé vysokohorské pastviny by mohli byť pokryté oceľovými konštrukciami a solárnymi zariadeniami.
Elias Vogt, predseda združenia "Slobodná krajina Švajčiarska", v rozhovore pre nezávislý televízny kanál HOCH2.TV vysvetľuje,
čo tento zákon znamená a prečo ho odporúča odmietnuť.
Názov politického diskusného programu je: "Škrupinový dekrét je dotované ničenie prírody".
V rozhovore sa Vogt okrem iného venuje nasledujúcim bodom kritiky nového zákona o elektrine:
- Demokratické spolurozhodovanie a právo na námietku sú ohrozené
- Výroba elektriny má v novom zákone o elektrine prednosť pred ochranou prírody
- Prirodzené poškodenie "zákonom" je možné
- Znehodnotenie Álp: výroba elektriny má prednosť pred cestovným ruchom
Elias Vogt sa odvoláva na kritiku právnika Prof. Dr. Alaina Griffela, že kontroverzný
všeobecný dekrét porušuje švajčiarsku federálnu ústavu.
Napríklad výroba energie musí byť dostatočná, bezpečná, hospodárna a šetrná k životnému prostrediu.
Kritériá environmentálnej kompatibility a bezpečnosti dodávok elektrickej energie by sa však mali posudzovať rovnako.
S novým zákonom o elektrine to už nebude platiť.
Je zrejmé, že vo švajčiarskom parlamente bol pod veľkým tlakom prijatý zákon, ktorý nie je v
súlade s ústavou a obmedzuje demokratické práva.
Obavy z údajného nedostatku elektrickej energie v zime vedú Parlament k urýchlenému konaniu.
Vážení švajčiarski voliči: Aj vy si neželáte zrušenie základných demokratických práv a znetvorenie švajčiarskej
krajiny pod zámienkou podpory obnoviteľných zdrojov energie?
Potom 9. júna vhoďte do volebnej urny "NIE" všeobecnému dekrétu.
Pozrite si polhodinový rozhovor Dr. Philippa Guta s Eliasom Vogtom, predsedom združenia "Slobodná krajina Švajčiarska",
v programe Polit-Talk nezávislej televízie HOCH2.TV.
Rozhovor
[Dr. Philipp Gut: Vážení diváci, vítam vás v politickej diskusnej relácii na HOCH2.TV.
Viete to, viete to, tento program je vždy priamy, vždy úprimný, vždy oddaný pravde a vždy
so zaujímavými hosťami, ktorí majú čo povedať.
Dnes by som rád privítal Eliasa Vogta, predsedu združenia "Slobodná krajina Švajčiarska", novú politickú
osobnosť vo Švajčiarsku, ak to tak môžem povedať, ktorá už niečo zmenila a určite v tom bude pokračovať.
Teší ma, že ste sa zúčastnili na programe.
Ďakujem veľmi pekne, pán Gut, za pozvanie.
Som tiež rád, že som tu.
Nedávno ste úspešne zvládli referendum s inými organizáciami.
Takže pre divákov v Nemecku a Rakúsku: vo Švajčiarsku máte možnosť nesúhlasiť s
parlamentnými zákonmi a požiadať o referendum o nich.
Dosiahli ste to, je potrebných aspoň 50 000 podpisov.
Ide o tzv. všeobecný dekrét, ktorého cieľom je podpora obnoviteľných zdrojov energie.
Predtým, ako začneme kritizovať tento krok, môžete povedať, čo vlastne tento zákon chce?
Čo je to vlastne ten takzvaný všeobecný dekrét?
Mantelerlass je takpovediac revíziou rôznych zákonov v jednom kabáte, preto ten termín.
Na jednej strane sa má revidovať zákon o energetike, na druhej strane zákon o dodávkach elektriny a na
tretej strane zákon o územnom plánovaní, pričom tieto tri zákony sa majú revidovať ako celok.
Hlavným cieľom je vlastne masívne rozšírenie veternej a solárnej energie vo Švajčiarsku.
Ale aj výstavbu 16 veľkých vodných elektrární.
Všetky tieto aspekty týkajúce sa týchto obnoviteľných zdrojov energie sú pre toto rozšírenie upravené v celom tomto balíku.
Práve to sa skrýva za pojmom "Mantelerlass".
To je vlastne, tento kabát je akýsi superzákon, ktorý obsahuje rôzne revízie zákona, však?
Presne tak. A obsahuje aj veľa otvorených bodov.
To znamená, že Spolková rada, ktorou je v našom prípade vláda, môže potom upravovať jednotlivé podrobnosti na úrovni vyhlášky.
V mnohých detailoch ide skutočne o vec.
Spolková rada môže napríklad skrátiť povoľovacie konania.
A pretože aj vo Švajčiarsku platí zásada samosprávy obcí, čo znamená, že obyvatelia Švajčiarska môžu priamo
rozhodovať o územnom plánovaní vo svojej lokalite, v obci.
Ak to Spolková rada skráti, potom môže jednoducho povedať, že tieto obce už nemajú právo rozhodovať, a
potom priamo zrušiť priamu demokraciu a referendá v obci.
Áno, vrátime sa ku kritickým bodom.
Možno najprv trochu o poradí výkladu.
Moja ďalšia otázka v tejto súvislosti.
Referendum ste neiniciovali sami.
Kto ďalší bol partnerom?
Ktoré organizácie za tým stoja?
Takže po prvé, súkromná osoba práve podnikla kroky, referendum.
Pierre-Alain Bruchez, bývalý finančný expert, zamestnanec federálnej vlády, ktorý je už na dôchodku
a ktorý si položil otázku: "Čo je v tomto dekréte?
Videl, že vďaka tomuto zákonu je možné vybudovať obrovské solárne parky v Alpách.
A potom 10. októbra minulého roka vystúpil v médiách a povedal, že vyzývam na referendum.
A o niekoľko dní neskôr vystúpila v médiách aj známa "Nadácia Franza Webera" a povedala, že aj my organizujeme
referendum, že takpovediac podporujeme protiopatrenia.
A potom sa to stalo pomerne rýchlo.
Potom sme sa proti tomu chceli postaviť aj my zo "Slobodnej krajiny Švajčiarska", a tak
sme sa takpovediac pridali k pánovi Bruchezovi.
Motivovali našu členskú organizáciu, aby tiež zbierala podpisy.
Nakoniec sa počas Vianoc a Nového roka podarilo vyzbierať 63 000 podpisov, na ktorých sa podieľalo veľké množstvo malých i
veľkých organizácií na ochranu životného prostredia a zdravia.
Teraz možno pár slov o vašej organizácii "Slobodné krajinné Švajčiarsko".
Čo presne to je? Aké sú vaše ciele?
"Freie Landschaft Schweiz" je vlastne zastrešujúca organizácia kritikov veternej energie vo Švajčiarsku.
Máme približne 50 členských klubov a osem kantonálnych sekcií.
Mohlo by to byť v Thurgau, vo Vaude, kdekoľvek vo Švajčiarsku.
Všetky sa zaviazali zabezpečiť ochranu prírody vo Švajčiarsku v súvislosti s veternými turbínami.
Ale priama demokracia, ako som už vysvetlil, je tiež ústredným bodom všeobecného nariadenia, a preto sme
dôrazne za zachovanie ochrany prírody a priamej demokracie.
Áno, skúsme tento problém trochu viac rozvetviť, pristupujme k nemu trochu systematickejšie.
Jedným z bodov tohto všeobecného nariadenia, tohto superzákona, tohto superzákona sú určité
ciele pre rozšírenie obnoviteľných zdrojov energie.
Inými slovami, politici vlastne hovoria, dokedy musí byť podiel solárnej alebo veternej energie taký a taký vysoký.
Ako hodnotíte tieto politické ciele? Sú realistické?
Má vôbec zmysel, aby politici prijímali takéto nariadenia? Ako to posudzujete?
Všeobecná vyhláška dosť vágne hovorí, že do roku 2050 by sme mali vyrobiť približne 45
terawatthodín dodatočnej elektrickej energie zo slnka a vetra.
Švajčiarsko v súčasnosti spotrebuje približne 60 terawatthodín.
Takže je to obrovská suma, ktorú treba pridať.
A ako som už povedal, ešte sa uvidí, ktorá technológia bude vyrábať koľko elektriny.
To znamená, že Federálna rada teraz môže povedať, že potrebujeme toľko a toľko
solárnych panelov a toľko a toľko veterných turbín.
Osobne predpokladám, že chce zrealizovať približne 1 500 veterných turbín a niekoľko
stoviek štvorcových kilometrov solárnych panelov.
O tom, kde budú umiestnené, či na strechách alebo vo voľnej krajine, rozhoduje Spolková rada.
V už aj tak husto obývanom Švajčiarsku hrozí masívny zásah do životného prostredia.
A to je obrovské množstvo elektrickej energie, ktorá sa vyrába počas dňa a potom sa vyrába nepravidelne, keď fúka vietor.
A celý systém, tento superzákon, upravuje detaily príliš málo.
A preto je dobré stanoviť si ciele - chceme vyrobiť ďalších 45 terawatthodín.
Ale či je to reálne, to bohviekto nevie.
A preto sme aj v tomto ohľade kritickí k zákonu.
Ďalším bodom - stále sme v procese rozdeľovania, o aké oblasti vlastne ide - sú dotácie.
Obnoviteľné zdroje energie sa majú výrazne podporovať.
Ako to vyzerá?
V roku 2017 sme už prijali nový energetický zákon.
Toto je takpovediac druhá fáza tohto všeobecného nariadenia.
V tom čase sa hovorilo, že od roku 2022 už nebudeme dotovať slnečné a veterné elektrárne.
A to sa teraz porušuje.
Druhý, tento superbalík, všeobecný dekrét, dáva Spolkovej rade voľnú ruku.
Môže rozhodnúť, koľko dotácií dostanú solárne a veterné elektrárne.
Ani tam nevieme, koľko dotácií bude.
Možno však predpokladať, že ide o viac ako 50 % investičných nákladov.
Zákon teda zrejme stanovuje, že až 60 percent investičných nákladov môžu tvoriť dotácie.
Áno, existujú dva modely.
Buď investor povie, že chce 60 % investície od federálnej vlády.
A potom to dostane a ešte si musí vybaviť 40 percent v banke.
Alebo tvrdí, že federálna vláda poskytne záruku za každú vyrobenú kilowatthodinu.
Nikto nevie, aká je vysoká.
To bude pravdepodobne tiež predstavovať 60 percent.
Vidíte teda, že ide o dotované ničenie prírody.
A pretože to nie je ekonomické - najmä veterné elektrárne, pretože vo Švajčiarsku máme veľmi zlé veterné
podmienky - a jednoducho musíme poskytovať obrovské dotácie, aby sa to vôbec mohlo uskutočniť.
Jedným z problémov, ako ste stručne spomenuli v podradenej vete, je pravidelná energia,
energia pásma, ktorá je skutočne potrebná.
Teraz je logické, že keď prší, keď je tma, solárna energia nefunguje.
Ak je bezvetrie, vietor nefunguje.
Ako sa dá tento problém vyriešiť?
Respektíve, nie je to nový problém, ak investujete príliš veľa do takýchto nespoľahlivých, prelietavých výrobcov energie?
To je veľký bod v Mantelerlass, ktorý nebol objasnený, čo vytvára nové problémy.
Nie je zahrnuté celé plánovanie siete, nie je zahrnuté úložisko.
Inými slovami, pridáva sa veľké množstvo slnečnej a veternej energie.
Ale ako sa to má potom uložiť, je napísané vo hviezdach.
Osobne si myslím, že strešná solárna energia je dobrou voľbou, pretože ju môžete využívať
lokálne a skladovať ju lokálne, teda solárnu energiu.
Ale to nie je upravené vo všeobecnom nariadení, že sa to má podporovať, že sa má vykonávať
výskum, že existujú lepšie možnosti skladovania.
A to znamená, že nám hrozí, že sa vydáme rovnakým smerom ako Nemecko, kde je zrazu k dispozícii
obrovské množstvo veternej energie, ktorá zrazu zmizne.
Cez deň je na poludnie veľa slnečnej energie a v noci zrazu vôbec nič.
A zrazu máte obrovské problémy so sieťou.
A to spôsobuje náklady a neistotu.
A to je teraz hlavným bodom kritiky tohto všeobecného nariadenia.
Ďalším bodom, ktorý ste už niekoľkokrát spomenuli, je demokratická účasť.
Tento zákon samozrejme obmedzuje aj možnosti podávania námietok.
Švajčiarsko je známe svojou zásadou subsidiarity.
To znamená, že rozhodnutia sa prijímajú na najnižšej možnej úrovni, priamo s tými, ktorých sa týkajú.
Teraz sa to skutočne centralizuje.
Federálna rada, federálna vláda, t. j. národná vláda, dostáva väčšie právomoci.
Ako sa konkrétne prejavuje toto obmedzenie práva namietať, práva vyjadriť sa a demokratického spolurozhodovania občanov?
Vo Švajčiarsku máme dve možnosti, ako sa vyjadriť k projektom veternej energie.
Jedným z nich je, že o projektoch hlasujeme.
V súčasnosti je to tak v 24 z 26 kantónov, v ktorých volia miestni obyvatelia.
Jednotlivci, súkromné osoby, ale aj environmentálne organizácie môžu vzniesť námietky proti projektom, aj keď
sú schválené, napríklad s cieľom upozorniť na ochranu prírody alebo na osobné problémy s hlukom.
Obe možnosti sa teraz majú hromadne zrušiť alebo obmedziť všeobecným dekrétom.
Ako som už povedal, všeobecný dekrét by umožnil Spolkovej rade zrušiť referendá.
A na druhej strane, všeobecná vyhláška stanovuje, že výroba elektrickej energie by mala mať
vždy prednosť pred všetkými ostatnými záujmami.
Inými slovami, ak vznesiete námietku a poviete, že príliš veľa ľudí je rušených hlukom
z tejto veternej farmy, je to neprijateľné.
Alebo sa vyrúbu stromy, to nie je možné, nie je to úmerné prínosu.
Potom súd musí vždy schváliť veterný park, pretože výroba elektriny má vždy prednosť pred všetkými ostatnými záujmami.
Takže možno už nebudete môcť hlasovať, ale stále môžete podať námietku, ktorá však bude určite zamietnutá.
Ide teda o drastické obmedzenie našej priamej demokracie.
To nás vedie priamo k ďalšiemu bodu. Toto vyvažovanie záujmov má aj ústavný charakter.
Známy právnik, profesor Alain Griffel, to kritizoval a uviedol, že toto všeobecné nariadenie porušuje aj ústavu,
porušuje švajčiarsku federálnu ústavu, pretože nemožno povedať, že určité záujmy majú zrazu prednosť pred inými.
Môžete vysvetliť, čo konkrétne tento profesor kritizuje na novej Mantelerlass?
Vo Švajčiarsku máme v ústave článok o energetickej politike, ktorý obsahuje päť zásad.
Neviem, či ich môžem všetky vymenovať, ale dodávka energie alebo výroba energie musí byť určite dostatočná,
bezpečná, hospodárna a šetrná k životnému prostrediu.
Na piaty bod si teraz neviem spomenúť.
V každom prípade sú však všetky tieto body rovnako dôležité.
To znamená, že sa musia dosiahnuť súčasne.
Inými slovami, ekologickosť a bezpečnosť dodávok elektrickej energie sa musia posudzovať rovnako.
A Parlament teraz tvrdí, že výroba elektrickej energie má prednosť pred ochranou prírody.
To je voľná karta na to, aby sa všade mohli jednoducho realizovať projekty škodlivé pre životné prostredie. To je protiústavné.
To si švajčiarski obyvatelia neželali.
A to poškodzuje základ našej existencie, prírodu.
A to môže mať obrovské a vážne následky.
Faktom je, že Švajčiari v priebehu desaťročí opakovane zakotvili ochranu životného prostredia v ústave.
Ide teda o kvázi rozhodné právo.
A to sa teraz prakticky odsúva ťahom pera zhora.
Aký je váš úsudok? Ako vôbec došlo k tejto situácii?
Je to trochu zvláštne. V skutočnosti to vedia aj zástupcovia ľudu.
Aký duch doby alebo aká mimoriadna situácia viedla k zavedeniu takéhoto brutálneho zákona?
Takže sa to začalo už na jeseň 2022.
Predtým sa Parlament roky nezaoberal energetickou politikou.
A v lete 2022, práve keď sa skončila pandémia koronavírusu, Komisia pre elektrickú energiu zverejnila v
médiách rozsiahlu správu o tom, že mnohé jadrové elektrárne vo Francúzsku prechádzajú generálnou opravou.
A môže sa stať, že vo Švajčiarsku budeme mať budúcu zimu náhle nedostatok elektrickej energie.
A potom, v priebehu troch týždňov, Parlament v úplnom zhone rozhodol o solárnom exprese a povedal, že
teraz budeme stavať veľké solárne elektrárne v Alpách.
Preto budujeme obrovské plochy vysokohorských pasienkov so solárnymi panelmi.
A to bolo už vtedy protiústavné.
A realizovalo sa to za tri týždne.
Takže to bolo úplne narýchlo.
A potom, pretože to bolo protiústavné, mal parlament automaticky konzultovať s obyvateľstvom.
Naša ústava to stanovuje.
Ak prijmete protiústavný zákon, musíte o ňom hlasovať v ľudovom hlasovaní.
A Parlament to jednoducho neurobil.
Potom som sa obrátil na Federálny najvyšší súd a podal som odvolanie s tým, že by sa to malo teraz predložiť voličom.
A potom Spolkový najvyšší súd povedal, že áno, parlament je vo Švajčiarsku všemocný.
A v tomto duchu všemohúcnosti, v tomto vedomí, sa vydával jeden zákon za druhým.
Prišiel Windexpress a teraz tento dekrét o škrupine.
A parlamentu je jedno, či sa ústava bude uplatňovať alebo nie.
Jednoducho robia všetko pre výrobu elektriny.
Dovoľte mi, aby som sa trochu hlbšie zaoberal možnými škodami, ktorých sa obávate na prírode a krajine.
Čo presne je možné s týmto zákonom, alebo čoho sa bojíte?
Aké konkrétne zásahy sú možné v prírode?
V prvom rade sú teda v Alpách plánované a možné obrovské solárne parky.
V skutočnosti išlo len o dočasnú možnosť, o ktorej sa rozhodlo na jeseň 2022 ako o krátkodobom
opatrení na odstránenie nedostatku elektrickej energie.
A to by teraz mala byť dlhodobá možnosť.
To znamená, že obrovské vysokohorské pastviny môžu byť pokryté oceľovými konštrukciami a solárnymi zariadeniami.
Druhým dôvodom je, že veterné turbíny by mali byť výslovne povolené aj v lesoch vo Švajčiarsku.
Inými slovami, aby ste ochránili klímu, pôjdete do lesov, vyrúbete futbalové ihrisko kvôli veternej turbíne a potom postavíte ...
Je to už výslovne uvedené v zákone alebo je to otvorené?
Znamená to, že to chcete uľahčiť, alebo to znamená, že to tak je?
Z právneho hľadiska sú teda veterné turbíny v lesoch špecifické pre danú lokalitu.
A to je veľmi silné uľahčenie, ak nie povolenie pre veterné elektrárne v lesoch.
Musíte si uvedomiť, že v kantóne Zürich, ktorý je najľudnatejším kantónom Švajčiarska, žije tam viac ako milión ľudí, sa teraz
plánuje postaviť 120 veterných turbín a 110 z nich sa má postaviť v lese, pretože na hrebeni a v lese nie je viac miesta.
A to sú vlastne najzávažnejšie zásahy do životného prostredia.
Samozrejme, existujú aj vodné elektrárne, ktoré by chceli byť postavené v biotopoch kantonálneho významu, čo je tiež možné.
Na prírode už jednoducho nezáleží.
Zdá sa to takmer absurdné, však?
Ľudia chcú takpovediac zachrániť klímu, preto sa okolo týchto obnoviteľných zdrojov energie robí taký veľký humbuk.
Zároveň však rúbeme lesy a ničíme prírodu.
Ako to spolu funguje?
To je absurdita.
Nemôže to byť tak, že vyrubujeme lesy pre takzvanú zelenú energiu.
Vo Švajčiarsku jednoducho nie je veľa miesta, to si musíte uvedomiť.
Švajčiarsko je veľmi husto osídlené, od západu na východ, od severu na juh.
A ak chcete masívne rozšíriť veternú energiu, musíte vziať do úvahy, že v súčasnosti ide o
250-metrové turbíny, ktoré potrebujú určitý priestor.
A vo Švajčiarsku sú ostrovmi biodiverzity, ako aj rekreačnými ostrovmi pre obyvateľstvo, stále lesy.
Vždy majú tiež silne oholené okraje lesa.
Kedysi bola oveľa otvorenejšia a na poli bolo oveľa viac stromov.
Dnes sú lesy vyklčované.
A teraz idú do lesa, chcú postaviť desať metrov široké cesty a vyklčovať les na futbalovom ihrisku.
A to je vlastne náš hlavný argument.
Nemôžete vyrúbať stromy, aby ste ochránili klímu.
Pochádzate z prostredia, ktoré je prirodzene kritické voči veternej energii.
Ak teraz urobíte polkrok späť a zhodnotíte to, kde sa obávate najväčších škôd?
Sú to teraz veterné turbíny, tieto veľké vodné elektrárne alebo možno solárne elektrárne v Alpách?
Je možné kvantifikovať, kde je z vášho pohľadu príroda najhoršie ohrozená?
V prípade vodnej energie je to určite tak, že za relatívne malý zásah získate veľký prínos.
Aj tam je toto poškodenie, to je isté.
Ale v prípade solárnych zariadení sa dá naozaj predpokladať, že obrovské plochy vysokohorských pasienkov budú skutočne zastavané.
Je to pre mňa obrovská strata, pretože Švajčiarsko žije zo svojej krajiny.
Krajina je pre našu krajinu veľmi dôležitá - z historického hľadiska.
Máme veľa veľkolepých hotelov, ktoré boli postavené na miestach s nádherným výhľadom na Alpy.
A práve tieto Alpy sa majú teraz prestavať.
To znamená, že má aj historický význam.
A áno, druhá vec sú lesy, v ktorých vidím toto poškodenie.
Zaujímavé sú vaše slová o turistických regiónoch a Alpách.
Kantón Graubünden chce byť v tejto oblasti priekopníkom.
Rád sa ujmem tohto kľúčového slova.
V skutočnosti chcú pokračovať a vyčleniť x zón, myslím, že 30 zón, a - opravte ma - v každom prípade viac ako dve desiatky
zón v najlepších lokalitách, takpovediac na horských svahoch.
Takže okrem Svätého Mórica si myslím, že v budúcnosti uvidíte takéto obrovské veterné
turbíny pred každým väčším turistickým strediskom.
Ako hodnotíte význam tejto skutočnosti pre cestovný ruch a hospodárstvo Švajčiarska?
Veterné turbíny sú obrovské, potrebujú aj priestor.
Musia sa stavať na exponovaných miestach, kde fúka vietor.
A ak spolková vláda nariadi kantónu Graubünden, ktorý je jedným z najznámejších turistických miest na svete, inštaláciu 100
veterných turbín, potom sa nedá obísť skutočnosť, že tieto veterné turbíny budú postavené v Davose, na
Lenzerheide, v Arose, vo Švajčiarskom národnom parku, teda všade tam, kde sú najznámejšie turistické lokality.
A ako som už povedal, z historického hľadiska má veľký význam, pretože cestovný ruch a Alpy tvoria našu identitu.
Na konci 19. storočia Švajčiarsko zaznamenalo obrovský rast a stalo sa jednou z najbohatších krajín sveta.
A práve kvôli týmto krajinám k nám prichádza veľa ľudí zo zahraničia, aby ich obdivovali.
A to, že Alpy už nie sú cenené, považujem osobne za veľmi zlé a za hrozný vývoj v Parlamente.
Všetky tieto vyhlášky, toto všeobecné nariadenie, tieto rôzne expresné šablóny, ktoré ste tam spomínali,
Solarexpress, Windexpress, sú vlastne v kontexte tohto takzvaného energetického prechodu.
Ľudia chcú upustiť od fosílnych palív, ale zároveň majú výhrady voči jadrovej energii, ktorá sa v súčasnosti vo
Švajčiarsku už nestavia - existuje tu akýsi technologický zákaz.
Nemecko ich už vyplo, v iných častiach sveta je to úplne inak.
Aký je váš zásadný postoj k tejto energetickej transformácii?
Je to potrebné? Musí na to štát tlačiť?
Dokáže to ekonomika? Dá sa regulovať nezávisle? Ako si to predstavujete?
Energetický prechod je sám o sebe veľmi komplexnou témou.
Som si istý, že fosílne palivá vedú k zmene klímy a zmena klímy je škodlivá.
Musíme nájsť riešenia.
Problémom je, ako k tomu politici pristupujú.
Pýtala sa obyvateľov, či chcete postupne ukončiť využívanie jadrovej energie?
Obyvateľstvo sa vyjadrilo kladne, čo nie je prekvapujúce.
Obyvateľstva sa pýtali, či chcete postupne ukončiť využívanie fosílnych palív?
Obyvatelia povedali áno.
V oboch hlasovaniach nepovedali, čo to bude znamenať, koľko to bude stáť, ako to bude presne fungovať, ale stanovili ciele a
potom ich obyvateľstvo prijalo a potom prišli s dôsledkami a potom sa rozčuľovali, že to nefunguje, že
obyvateľstvo sa tomu bráni, že to poškodzuje prírodu, že to bude drahé, že to vytvára neistotu.
Podľa mňa je to nespravodlivý prístup.
Namiesto toho by som bol rád, keby sa obyvateľom jasne oznámilo, že majú tri možnosti výroby elektriny.
So solárnymi panelmi na strechách, ktoré potrebujú to a to.
V prípade plynových elektrární to znamená to a to pre klímu.
V prípade jadrových elektrární to znamená, že aj v prípade odpadu, skladovania, obstarávania uránu.
Potom viete, o čom hovoríte.
Ale vy si jednoducho teraz stanovíte ciele, ktoré znejú dobre, a potom sa pozriete na to, ako sa majú neskôr realizovať.
A k tomu mám veľké výhrady.
Ak to môžem takto zhrnúť, je to istý druh utopickej a zároveň nie celkom čestnej politiky.
Ak sa pozrieme na podporovateľov tohto všeobecného nariadenia, vyvstáva aj otázka, kto všetko je v tom vlastne spolu.
A ako neutrálny pozorovateľ som trochu prekvapený.
Ide to takpovediac zľava doprava, od elektrárenských magnátov cez silné podnikateľské združenia až po
Zelených a iné environmentálne organizácie, nie tie vaše.
Ako je možné, že sa toľko politických oponentov zrazu spolčilo? Čo nám to hovorí?
Problém je v tom, že veľa hráčov, ktorí teraz podporujú všeobecný dekrét, je na rovnakej lodi v Klimatickej aliancii.
To znamená, že solárna lobby je na rovnakej lodi ako environmentálne organizácie v Klimatickej aliancii.
A to je samozrejme rozpor, pokiaľ ide o ochranu prírody.
Pokiaľ ide o ochranu klímy, obaja sú určite na rovnakej vlne.
V oblasti ochrany prírody dochádza ku konfliktom.
A tu si uvedomujem, že ľuďom často chýba chrbtica, aby povedali: áno, my ako environmentálne združenia sme nielen za
ochranu klímy, ale dôsledne podporujeme aj ochranu prírody.
A práve tu potrebujeme oveľa viac jasnosti a odvahy vyhlásiť vojnu elektrárenským barónom a povedať: áno, obaja sme za klímu, ale
keď príde na ochranu prírody, potom sa možno priateľstvo skončí.
A na to je potrebná odvaha, ktorá zjavne chýba.
A tak sú teraz obe strany v súvislosti s vyhláškou na jednej lodi, environmentálne organizácie možno s nevôľou a elektrárenskí
magnáti sú spokojní, pretože sa tešia na dotácie, ktoré im budú plynúť, ak budú môcť stavať všade vo voľnej krajine.
V Neue Zürcher Zeitung o vás vyšiel titulok "Ochranca krajiny, ktorého by sa mal Albert Rösti báť".
Albert Rösti je spolkový radca zodpovedný za tento spis.
Ako chcete presvedčiť voličov?
Referendum sa potom uskutoční v júni tohto roku.
To je veľmi napätý časový plán.
Možno bol zvolený zámerne.
Domnievam sa, že obyvateľstvo nemá dostatok informácií o tom, čo by znamenalo, keby sa tento všeobecný dekrét
prijal teraz, s týmito cieľmi, s týmito obmedzeniami a s týmito nezodpovedanými otázkami.
Myslím si, že musíme obyvateľstvo informovať veľmi objektívnym spôsobom.
Čo znamená postaviť veternú turbínu? Čo znamená postaviť ju v lese?
Čo znamená postaviť v Alpách solárnu elektráreň s rozlohou 100 futbalových ihrísk?
Čo sa deje v zime, keď napadne sneh?
A ja si myslím, že jednoducho musíte oslovovať ľudí obrázkami a informáciami a vytvárať informácie na mnohých rôznych kanáloch.
A to je určite spôsob, ako presvedčiť obyvateľov, aby videli, že ide o ciele, o ktorých hlasujeme, a o ich dôsledky.
Okrem tohto referenda, ktoré sa má uskutočniť v júni, ste nedávno oznámili aj dve nové ľudové
iniciatívy, ktoré sa uberajú podobným smerom.
Môžete stručne opísať, o čo ide?
V našom združení "Slobodná krajina Švajčiarska" sú nám blízke dve témy - ochrana prírody a priama
demokracia, ktorým prikladáme mimoriadny význam.
Priama demokracia a ochrana prírody sú teraz týmto všeobecným nariadením ohrozené.
V Parlamente však už vidíme, že sa predkladajú ešte šialenejšie nápady na zrušenie referenda ako takého v
zákone s cieľom ešte viac obmedziť ochranu prírody.
A my tomu chceme čeliť.
Spustili sme dve populárne iniciatívy. Iniciatívu na ochranu lesa a iniciatívu na ochranu komunity.
Iniciatíva na ochranu lesov chce zakázať výstavbu veterných turbín v lesoch a na okraji lesov.
Iniciatíva na ochranu obyvateľstva chce, aby sa v prípade výstavby veterných turbín
vždy vyžadoval súhlas dotknutého obyvateľstva.
V súčasnosti prebieha zber podpisov.
Do júla 2025 musíme zozbierať 100 000 platných podpisov.
Teraz sme zvedaví, či sa vám to podarí.
A potom určite dôjde k ďalším volebným bojom.
Aj na to sa môžete tešiť. Na záver možno osobná otázka.
Sú ešte mladí a už sa veľmi angažujú v otázkach ochrany životného prostredia a krajiny.
Ako ste sa vôbec zapojili?
Možno to pochádza trochu z rodiny.
Moja matka už mala veľa kontaktov s ochranou krajiny.
Vyrastala v 70. rokoch 20. storočia vo Wangene pri Zürichsee v kantóne Schwyz, kde bola v 70. rokoch
20. storočia postavená diaľnica A3 uprostred dediny.
V 80. rokoch sa presťahovala do kantónu Zürich, do Bonstettenu.
V pláne bolo postaviť diaľnicu A4 cez otvorenú krajinu.
V 90. rokoch prišla moja matka s otcom do Grenchenu v kantóne Solothurn.
Našťastie sa diaľnica A5 mala stavať cez otvorenú krajinu.
A toto odhodlanie oboch mojich rodičov sa prenieslo aj na mňa.
Žijem na veľmi krásnom mieste v Grenchene, medzi pohoriami Jura a Mittelland.
Môžete tiež vidieť Alpy, teda všetky tri hlavné krajiny Švajčiarska.
A vždy si hovorím, že v roku 2050 budem mať len 54 rokov.
Aj ja chcem svojim deťom zanechať ekologicky hodnotnú krajinu.
A zachovať a trvalo udržateľným spôsobom udržiavať túto krajinu čo najdlhšie tak, ako ju máme dnes.
Ďakujem veľmi pekne. Prajeme vám veľa úspechov v tomto veľkom úsilí, ktoré už teraz hľadí do budúcnosti.
Teší ma, že ste sa zúčastnili na programe. Elias Vogt, ďakujem.
A ja by som vám, milí diváci, chcel poďakovať za pozornosť.
Teším sa na vás opäť budúci týždeň, keď vás privítame v politickej talkshow na HOCH2.TV.