[ Som man siger: "Alle veje fører til Rom", så kan man også sige det:
"Alle spor fører til den amerikansk-amerikanske, private tænketank Council on Foreign Relations,
forkortet CFR, for så vidt angår NATO's bagmænd."
CFR's hidtil usete magtkoncentration og dets globale netværk gør, at der kun kan drages én konklusion:
NATO skal ses som et af dets instrumenter til at fremme CFR's globale mål, op til og
inklusive en centraliseret verdensregering.
Den påståede "sikring af fred" tjener udelukkende til at legitimere deres eksistens
og deres operationer - i CFR's tjeneste.
For det første giver NATO næring til al krigsophidselsen - hvad enten det er med propaganda, trusler som
NATO's udvidelse mod øst eller reel oprustning osv.
I Europa er muligheden for krig mere til stede end på noget andet tidspunkt siden Anden Verdenskrig.
<For det andet tjener NATO sammen med al krigshysteriet - til og med krigshysteriet - som en velkommen afledningsmanøvre for
at fremme CFR-strategernes egentlige mål: nemlig etableringen af hjørnestenene i en centraliseret verdensregering.
Den 4. april 1949 - for godt 75 år siden - blev NATO grundlagt som en forsvarsalliance mod det daværende Sovjetunionen.
NATO står for "North Atlantic Treaty Organisation", også kendt som "Den Atlantiske Alliance" eller "Den Nordatlantiske Pagt".
NATO består nu af 32 europæiske og nordamerikanske medlemslande.
Det vigtigste princip i alliancen er den såkaldte klausul om gensidig bistand i artikel 5 i NATO-traktaten:
"Parterne er enige om, at et væbnet angreb mod en eller flere af dem i Europa eller Nordamerika
vil blive betragtet som et angreb mod dem alle."
Nato-artikel 5 siger derfor, at hvis et Nato-medlem bliver angrebet, bliver hele Nato de facto angrebet.
NATO-rådet erklærer alliancetilstand, hvilket kun er sket én gang før: efter terrorangrebene i USA den 11. september 2001.
Den brede offentlighed - som man kan læse på den tyske regerings hjemmeside - roser NATO som
"den mest succesfulde sikkerhedsalliance i verden".
Den har garanteret Europas sikkerhed i 75 år.
Godt to år efter den russiske invasion af Ukraine ser 67% af den tyske befolkning i øjeblikket en meget stærk eller stærk trussel
mod fred og sikkerhed i Europa, ifølge en telefonundersøgelse foretaget af ARD DeutschlandTrend den 4. april 2024.
82% af befolkningen mener, at NATO er vigtig for at sikre fred i Europa.
Ifølge undersøgelsen "Security 2024" går 52 % af den schweiziske befolkning ind for tættere bånd
til NATO - 30 % går ind for at blive medlem af NATO.
Spørgsmålet om, hvorvidt NATO sikrer freden i Europa, deler vandene og bekymrer befolkningen mere end nogensinde.
Denne dokumentarfilm har til formål at undersøge dette spørgsmål og tage et kig bag kulisserne i NATO.
1 Har NATO sikret fred i fortiden? - De vigtigste NATO-operationer
I det følgende vil nogle af de vigtigste NATO-operationer blive gennemgået mere detaljeret.
Det er officielle NATO-ledede operationer og ikke operationer, der udføres af NATO-landene på eget initiativ.
Alle dets militære operationer fandt sted i perioden efter den kolde krig, dvs. efter 1991.
Den første af disse operationer fandt sted i Bosnien fra juli 1992 i form af havblokader,
flyveforbudszoner eller såkaldte fredsbevarende styrker.
Operation Deliberate Force i Bosnien-Hercegovina fra 30. august til 20. september 1995.
I 1994 og 1995 ramte mortergranater Markalé-markedet i Sarajevo.
Omkring 100 civile døde i processen.
Mortergranaterne fik straks serberne skylden for.
En undersøgelseskommission, der skulle fastslå ansvaret, blev afvist.
Det gav NATO tilladelse til at kaste 1.026 bomber mod 338 mål i hele den serbisk kontrollerede del af Bosnien.
På to en halv uge fløj jetfly fra otte NATO-partnerlande i alt 3.515 missioner.
Omkring 27 civile blev dræbt i luftangrebene og det samme antal soldater.
Indtil videre har situationen i Bosnien ikke rigtig ført til fred.
Operation Allied Force i den tidligere Forbundsrepublik Jugoslavien fra 24. marts til 10. juni 1999
Operation Allied Force var kodenavnet på en NATO-militæroperation mod Forbundsrepublikken Jugoslavien.
De omkring 200 indsatte kampfly kastede 28.018 sprængladninger - herunder klyngebomber - og 10-15 tons uranbelagt ammunition.
Der var hverken et FN-mandat eller en alliancesag.
NATO begrundede luftangrebene med en påstået "humanitær katastrofe".
Men ifølge flere rapporter, bl.a. fra OSCE , var der ingen humanitær katastrofe
eller etnisk udrensning, før krigen begyndte.
Men efter krigens start var der 10.000 døde soldater og politifolk;
489-528 civile dødsfald ifølge Human Rights Watch;
1.200-2.500 civile dræbt ifølge jugoslaviske skøn;
ødelæggende langtidsvirkninger som aborter og alvorlige sygdomme forårsaget af uranammunition.
Det anslås, at 125.000 mennesker døde af langtidsvirkningerne.
Dødsraten i Jugoslavien og Serbien steg med 2,5 % i forhold til året før.
Og infrastrukturen blev ødelagt: 110 hospitaler, 480 skoler, 19 jernbanestationer, 60 broer og industrianlæg.
Operation Enduring Freedom (OEF) i Afghanistan, Filippinerne, Georgien, Kirgisistan, Afrikas Horn,
Somalia og Sahara fra 7. oktober 2001-28. december 2014
Som reaktion på angrebene den 11. september 2001 erklærede den amerikanske regering den
såkaldte krig mod international terrorisme.
NATO-rådet besluttede derefter at klassificere angrebene som et angreb på USA i henhold til artikel 5,
paragraffen om gensidig bistand i den nordatlantiske traktat.
Et af tiltagene i denne krig mod terror var Operation Enduring Freedom.
Omkring 70 nationer var involveret i operationen, som blev ledet af en amerikansk centralkommando.
Operationen sluttede den 28. december 2014.
Den blev erstattet af NATO-missionen "Resolute Support", som varede indtil 11. september 2021.
Det var ikke længere en kampmission, men snarere rådgivning og logistisk støtte til den afghanske regering.
NATO efterlod alt andet end fred og sikkerhed i Afghanistan.
I løbet af kort tid havde Taleban taget kontrol over store dele af hele landet.
Ifølge Welthungerhilfe er den humanitære situation "katastrofal".
Mange iagttagere betragter den internationale mission i Afghanistan som en fiasko.
Det, som NATO og dets allierede har efterladt, er anslået 240.000 døde og sårede.
I 2012 var der alene 43.000 civile dødsfald.
Over 3.500 NATO-soldater mistede livet - 59 af dem fra det tyske Bundeswehr.
International militæroperation i Libyen fra 19. marts til 31. oktober 2011.
Den 17. marts 2011 gav FN-resolution 1973 FN's medlemslande tilladelse til at etablere en "flyveforbudszone
over Libyen" for angiveligt at beskytte civilbefolkningen og støtte oprørerne mod regeringstropperne.
Den 31. marts 2011 overtog NATO kommandoen over hele den militære operation for at håndhæve FN's resolution 1973.
NATO gennemførte i alt 7.587 luftangreb med 260 kampfly.
Resultatet var 50.000 civile dødsfald og 50.000 civile kvæstelser.
Det meste af den økonomiske infrastruktur blev ødelagt, og faciliteterne i det store vandnetværk blev bombet.
NATO's indsættelse i Libyen har gjort alt andet end at sikre fred.
Libyen har været rystet af voldelige konflikter siden statsoverhovedet Muammar al-Gaddafis fald i 2011.
Politisk ustabilitet og sammenbruddet af den offentlige orden og økonomien præger stadig
hverdagen for folk i det nordafrikanske land.
Desuden er millioner af flygtninge kommet til Europa via Libyen.
Før den påståede "humanitære" nødsituation i Libyen havde landet under Muammar al-Gaddafi en af de højeste indkomster
pr. indbygger med de højeste sociale resultater i hele Afrika.
Påstanden om, at Gaddafi havde dræbt 6.000 mennesker, viste sig at være en løgn.
Efter al-Gaddafis fald var den humanitære katastrofe kun lige begyndt!
Yderligere krige af og med NATO-lande
De NATO-ledede operationer forårsagede ubeskrivelige lidelser med hundredtusinder af ofre og ødelæggende langtidsvirkninger!
Derudover er der andre krige af og med NATO-lande som: Vietnamkrigen 1965-1975, hvor det amerikanske militær brugte
det meget giftige ukrudtsmiddel "Agent Orange" i stor skala.
Det forårsagede enorme langtidsskader på miljøet og det genetiske materiale, fostermisdannelser og aborter.
Ifølge regeringen var 400.000 vietnamesere døde i 2009.
1. Irakkrig eller 2. Golfkrig 1990/91
2. Irakkrig og 3. Golfkrig i 2003, hvor koalitionen af villige under amerikansk ledelse affyrede
1.000 til 2.000 tons panserbrydende uranammunition.
Borgerkrig i Syrien siden 2011
Militær indgriben i Yemen 2011-2015
Alle disse krige har én ting til fælles:
Det onde, som krigen forårsagede, var større end den formodede uretfærdighed, som den skulle fjerne for at sikre fred i landet.
Det er i strid med princippet i den internationale krigslov.
Og disse krige har endnu en ting til fælles: De blev bygget på løgne.
I sin bog "Illegal Wars: How NATO countries sabotage the UN" har den schweiziske historiker Dr. Daniele Ganser vist,
hvordan ulovlige krige er blevet ført i fortiden og nutiden - uden en alliance og uden et eksplicit FN-mandat.
Det er derfor, krige retfærdiggøres moralsk med påståede "humanitære katastrofer" eller andre løgne.
Men hvordan er det muligt, og hvordan implementeres det?
Og hvis NATO's operationer ikke sikrede fred i fortiden, bør de så gøre det i nutiden?
2. Hvis NATO's operationer på ingen måde sikrede freden, var det så en ren fiasko eller en snedig beregning?
For at besvare dette spørgsmål er vi nødt til at tage et kig bag kulisserne i NATO.
Hvem står bag NATO, og hvad er deres mål?
Hvem stod bag grundlæggelsen af NATO?
Som man siger: "Alle veje fører til Rom":
"Alle spor fører til den amerikansk-amerikanske, private tænketank Council on Foreign Relations -
forkortet CFR, for så vidt angår NATO's bagmænd."
Den amerikanske advokat William Bundy krediterede CFR-studiegrupperne for at have været med til at skabe
den tankegang, der førte til Marshall-planen og NATO.
Bundy var analytiker hos CIA's udenlandske efterretningstjeneste.
Da Anden Verdenskrig begyndte i Europa i september 1939, foreslog det amerikanske udenrigsministerium
et program med uafhængige analyser og undersøgelser.
Dette blev tildelt CFR-studiegrupperne.
Projektet, som blev kendt som War and Peace Studies, havde til formål at vejlede amerikansk udenrigspolitik i de kommende
krigsår og den udfordrende nye verden, der ville opstå bagefter.
På CFR's hjemmeside står der også, at "sagen var strengt fortrolig".
Citat: "Fordi hele planen ville blive 'smidt over bord', hvis det blev offentligt kendt, at udenrigsministeriet
arbejdede sammen med en ekstern gruppe (CFR).
Rockefeller Foundation gik med til at finansiere projektet, først modvilligt, men efter at være blevet
overbevist om dets betydning, med næsten 350.000 dollars .
I de følgende fem år deltog næsten 100 mænd i "Krigs- og fredsstudier", "
Formanden for styregruppen for krigs- og fredsstudier var Norman H. Davis .
Davis var bestyrelsesmedlem i CFR fra 1921 og præsident fra 1936-44.
Allen Welsh Dulles og Hanson W. Baldwin (1903-1991) stod i spidsen for rustningsgruppen "War and Peace Studies",
hvor de grundlæggende idéer og design til NATO blev udviklet.
Allen Welsh Dulles var bestyrelsesmedlem i CFR fra 1927-69 og præsident fra 1946-50; han var chef for CIA fra 1953-1961.
Som CIA-direktør godkendte Dulles hemmelige mord på blandt andre Fidel Castro , Patrice Lumumba og Rafael Trujillo .
Lumumba blev myrdet af en henrettelsespeloton.
Han havde tidligere spillet en vigtig rolle i at føre Congo ud af det belgiske kolonistyre på en fredelig måde.
Dulles var ansvarlig for regeringsomvæltningerne i Iran og Guatemala.
Under hans ledelse støttede CIA i al hemmelighed to rivaliserende konfliktpartier i Syd- og Mellemamerika på samme tid.
Dulles fik endda de cubanske revolutionære forsynet med våben.
I tråd med princippet om "del og hersk".
Dette princip beskriver en militær, politisk eller retorisk strategi, der har til formål at splitte modstanderens lejr.
Dulles igangsatte også CIA's forskningsprogram MK ULTRA i 1953.
Tankekontrolprogrammet omfattede tusindvis af forsøg på mennesker med adskillige dokumenterede dødsfald.
Historikeren Dr. Daniele Ganser kom i sit arbejde frem til, at mordet på præsident John
F. Kennedy også blev bestilt af Allen Dulles.
Dulles var frimurer af 33. grad.
Er det derfor ikke overraskende, at NATO slet ikke sikrer freden, eftersom den grundlæggende idé blev udarbejdet med
hjælp fra en mand, Allen Dulles, hvis hænder er dækket af blod?
En artikel fra juli 1983 i det britiske fagtidsskrift "International Affairs" kaster lys
over den efterfølgende grundlæggelse af NATO.
Titlen er: "Pentagon-forhandlingerne i marts 1948: Starten på den nordatlantiske traktat".
Ifølge forfatterne Cees Wiebes og Bert Zeeman var det meningen, at denne artikel skulle
supplere den officielle NATO-historieskrivning.
Citat: "Ifølge den officielle NATO-historieskrivning begyndte forhandlingerne, der førte til underskrivelsen af
den nordatlantiske traktat, i Washington den 6. juli 1948.
Det har dog været kendt i nogle år, at der allerede før denne dato blev ført forhandlinger om en
sikkerhedstraktat mellem USA og de vesteuropæiske stater.
Disse forhandlinger fandt sted i slutningen af marts 1948 i dybeste hemmelighed mellem USA,
Storbritannien og Canada i Pentagon i Washington.
En af deltagerne i disse hemmelige konsultationer taler om "de afgørende (og hemmelige) samtaler i Pentagon i marts
1948, hvor den nordatlantiske traktat faktisk blev udtænkt"."
Artiklen "International Affairs" sætter også navn på de personer, der førte forhandlingerne
i Pentagon mellem 22. marts og 1. april 1948.
Også her fører sporene efter delegationsdeltagerne, hvordan kunne det være anderledes, til CFR:
Lewis W. Douglas , leder af sin delegation.
Han var USA's ambassadør i Storbritannien fra 1947-1950.
Han var medlem af Rockefeller Foundation fra 1935 og i forretningsudvalget fra 1936-1939.
Han sad i bestyrelsen for Council on Foreign Relations fra 1940-1964.
Theodore Achilles , en amerikansk diplomat i Peru, var også medlem af CFR.
<Alfred Gruenther , general i den amerikanske hær, var øverstkommanderende for alle NATO-operationer fra 1953-1956.
Robert Cecil var en britisk diplomat og medstifter af "Chatham House" i juli 1920, en privat tænketank med base i London.
Et år senere blev det amerikanske modstykke, CFR, grundlagt i New York.
Indtil 2004 var Chatham House også kendt som Royal Institute of International Affairs.
Nøgleprojekter finansieres blandt andet af Rockefeller Foundation, Bill & Melinda Gates Foundation og NATO.
Robert Cecil var frimurer.
Lester B. Pearson , leder af den canadiske delegation, var Canadas 14. premierminister fra 1963 til 1968.
Han var medlem af Bilderberg-gruppen og deltog i Bilderberg-mødet i 1964.
Rockefeller Foundation, CIA og CFR var igen involveret i oprettelsen af Bilderberg-gruppen.
Målet var at arrangere tilbagevendende konferencer med europæiske og amerikanske politikere og erhvervsledere.
3. NATO's mål = CFR's mål
For at forstå de underliggende mål eller formålet med NATO, må man forstå målene for CFR.
CFR er beskeden på sin hjemmeside:
Den skal "hjælpe os med bedre at forstå verden og de udenrigspolitiske
beslutninger, som USA og andre lande står over for."
Men det er usandsynligt, at en organisation vil opbygge et hidtil uset omfattende
netværk blot for at udføre en rådgivningsfunktion!
I årtier besatte CFR næsten alle nøglepositioner i den amerikanske regering og leverede flere hundrede
topembedsmænd og rådgivere til hver regering - uanset om den var demokratisk eller republikansk.
<Richard Harwood, den tidligere chefredaktør og ombudsmand for Washington Post, skrev anerkendende om Council on
Foreign Relations, at dets medlemmer "mest ligner det, man kunne kalde det herskende etablissement i USA.
(...) De analyserer og fortolker ikke bare USA's udenrigspolitik; de er med til at skabe den."
Medlemmer af det private Council on Foreign Relations inkluderer:
Flere amerikanske præsidenter og vicepræsidenter fra begge partier;
næsten alle amerikanske stats-, forsvars- og finansministre;
De fleste af stabscheferne og kommandanterne i det amerikanske militær og NATO;
nogle af de mest indflydelsesrige medlemmer af Kongressen (især udenrigs- og sikkerhedspolitiske beslutningstagere);
Næsten alle nationale sikkerhedsrådgivere, CIA-chefer, FN-ambassadører, centralbankchefer,
Verdensbankchefer og chefer for det nationale økonomiske råd;
mange fremtrædende akademikere; mange direktører for banker, tænketanke, universiteter, NGO'er og Hollywood;
samt de vigtigste medlemmer af 9/11-kommissionen og Warren-kommissionen
[Derudover omfatter CFR virksomheder, der tilhører de globale giganter inden for big business, big
banking, big tech, big data, big media og big pharma.
Kort sagt har CFR en uovertruffen rækkevidde og magt.
Men den magt og indflydelse, som CFR udøver, rækker langt ud over medlemmerne:
I England har CFR en søsterorganisation, Royal Institute of International Affairs (RIIA), også
kendt som Chatham House, som blev grundlagt i 1920;
I Europa etablerede CFR "European Council on Foreign Relations" (ECFR) i 2007;
Med Council of Councils (CoC) samler CFR medlemsorganisationer fra 24 lande, herunder Rusland og Kina.
Den russiske CFR-medlemsorganisation "Council on Foreign and Defence Policy" (SVOP) driver diskussionsklubben "Valdai",
som den russiske præsident Vladimir Putin jævnligt deltager i.
Det trykte magasin "The New American", der udkommer hver anden uge , opsummerede det på følgende måde i sit nummer fra juli 2021.
Det var en særudgave i anledning af CFR's 100-års jubilæum med titlen: "CFR: Still the power behind the throne".
"CFR's historie er en krønike om en århundredlang krig mod national suverænitet og den ubarmhjertige bestræbelse på
at etablere en almægtig verdensregering, som CFR-globalisterne ofte har omtalt som deres 'nye verdensorden'. (...)
CFR udøver faktisk en hidtil uset indflydelse i politiske, finansielle, økonomiske, mediemæssige og akademiske kredse. (...)
Han er det offentlige ansigt, centralnervesystemet i det, som kritikerne kalder 'den dybe stat' - den ikke-valgte
'permanente regering', der har taget kontrol over vores land."
Nummeret slutter med ordene, citat: "Den 'dybe stats' helvedesgreb på vores nation - og på hele verden - vil ikke blive
brudt, medmindre flere amerikanere (og flere mennesker i hele verden) vågner op, afslører CFR's voksende kontrol og
modstår dens djævelske dagsorden for den nye verdensorden."
Den 17. februar 1950 sagde Wall Street-bankmanden James P. Warburg, der var rådgiver for Franklin D. Roosevelt, til en
amerikansk senatskomité: "Vi får en verdensregering, uanset om vi kan lide det eller ej (...) med samtykke eller ved erobring.
Roosevelt sagde til et udvalg i det amerikanske senat: "Vi får en verdensregering, uanset om vi kan lide
det eller ej (...) med samtykke eller ved erobring."
Han var også medlem af CFR, ligesom hans far, Paul Warburg, der er kendt som "faderen" til Federal Reserve System.
I hvilket omfang NATO spiller en nøglerolle i gennemførelsen af dagsordenen for en centraliseret
verdensregering, kan ses i de følgende kapitler.
4 Hvordan er det muligt at sælge NATO-operationer som "sikring af fred"? - "CFR's propagandamatrix".
Den vellykkede implementering af geopolitiske strategier, frem for alt retfærdiggørelsen af militære midler for
angiveligt at sikre fred, ville være utænkelig uden effektiv påvirkning af den offentlige mening.
En 22-siders undersøgelse fra Swiss Policy Research (SPR) fra september 2017 præsenterer CFR's "Propaganda Matrix":
"Hvordan CFR kontrollerer strømmen af geostrategisk information."
"Swiss Policy Research" er et uafhængigt forsknings- og informationsprojekt om geopolitisk
propaganda i schweiziske og internationale medier.
Undersøgelsen forklarer, "hvordan CFR skabte en stort set selvstændig, transatlantisk informationscyklus, hvor
næsten alle relevante kilder og referencepunkter kontrolleres af medlemmer af Rådet og dets partnerorganisationer."
I USA blev næsten alle kendte medier faktisk grundlagt af CFR-repræsentanter eller opkøbt for årtier siden.
I Tyskland foregår inddragelsen af ledende mediefolk - ud over Bilderberg-gruppen - især via den såkaldte Atlanterhavsbro.
Den blev grundlagt i 1952 af CFR- og Verdensbankpræsident John J. McCloy sammen med CFR-medlem og bankmand Eric Warburg.
I Schweiz sker den strukturelle integration af de store forlag primært via Bilderberg-gruppen og gennem et
stadig tættere samarbejde med de tyske Atlantikbrücke-medier.
Nyhedsbureauer
Nyhedsbureauer spiller en særlig rolle i informationsmatrixen.
I forbindelse med internationale begivenheder kommer næsten al tekst og alle billeder, som CFR-medierne
bruger, faktisk fra kun tre globale nyhedsbureauer:
det amerikanske Associated Press (AP), det britisk-canadiske Thomson-Reuters og det franske Agence France-Presse (AFP).
Mens Reuters og AP er direkte involveret i rådet, er AFP ejet af den franske stat, som igen er integreret i de
transatlantiske strukturer via Bilderberg-gruppen og NATO.
Ikke-statslige organisationer (NGO'er) & PR-bureauer
Selv uden ikke-statslige organisationer ville det være næsten umuligt at sælge militære operationer til den brede offentlighed.
De narrer folk til at tro, at de er mere uafhængige og troværdige.
Faktisk har direktørerne for Amnesty International (AI), Human Rights Watch (HRW) og mange andre tilsyneladende
humanitære organisationer været involveret i CFR i årtier.
Mange andre er finansieret og styret af CFR-milliardærer som George Soros.
Swiss Policy Research (SPR) skriver, at sådanne ngo'er altid anvendes, når en militær
intervention skal legitimeres i humanitære termer.
Allerede i 1991 "bekræftede" Amnesty International offentligt "kuvøseløgnen" , der var opfundet af et amerikansk
PR-firma , og bidrog dermed væsentligt til at starte Golfkrigen.
Amnesty International og Human Rights Watch har også opfordret til "humanitære" militære interventioner på
Balkan, i Afghanistan og i Libyen på baggrund af tvivlsomme eller endda falske påstande.
Påstanden om, at Gaddafi havde dræbt 6.000 mennesker, viste sig at være en løgn, ifølge Swiss Policy Research.
Golfkrigen var kun lige afsluttet, og kuvøseløgnen var blevet afsløret, da det amerikanske PR-bureau Rudder
Finn allerede var aktiv i krigene på Balkan og forberedte den efterfølgende NATO-intervention.
Den daværende direktør for Rudder Finn forklarede i et senere interview, hvorfor hans firma spredte
falske rapporter om f.eks. serbiske "dødslejre" i Bosnien:
"Vi har ikke bekræftet eksistensen af dødslejre i Bosnien, vi har kun offentliggjort, at (det
amerikanske magasin) Newsday har påstået det.
(...) Vi havde et job at gøre, og det gjorde vi.
Vi bliver ikke betalt for at være moralske."
Der er også angiveligt humanitære organisationer som Avaaz eller Campact med deres online-underskriftsindsamlinger.
I stedet for at støtte regnskoven kræver de pludselig en "flyveforbudszone" over Libyen.
5. NATO-operationer kan sælges som "sikring af fred", fordi ikke kun "propagandamatrixen",
men også NATO selv er fast i hænderne på CFR.
<Swiss Policy Research skriver: "CFR har opretholdt sit eget træningsprogram for officerer i årtier, så det anslås, at omkring
75 % af alle højtstående amerikanske militærofficerer nu er blevet trænet af CFR - herunder næsten alle
stabschefer, NATO's øverstbefalende og regionale kommandanter siden Anden Verdenskrig.
På den måde har Rådet opbygget en ideologisk trænet, imperialistisk væbnet styrke, som
ellers næsten kun kendes fra totalitære regimer."
Du kan læse om det militære træningsprogram på CFR's hjemmeside:
"Programmet giver de udvalgte officerer mulighed for at udvide deres viden om internationale relationer ved at tilbringe et år i
CFR's hovedkvarter i New York (...) gennem intensiv deltagelse i CFR's aktive program med møder og arrangementer samt
gennem interaktion med CFR's mange forskellige medlemmer."
Sporene efter NATO's generalsekretærer og Supreme Allied Commanders Europe - forkortet SACEUR -
peger også i retning af Bilderberg-gruppen og CFR.
Generalsekretæren repræsenterer organisationen offentligt som NATO's øverste repræsentant.
Han er altid fra Europa.
SACEUR er altid en amerikansk general eller admiral og har den øverste militære operative kommando.
Et stort antal generalsekretærer og SACEUR'er har deltaget i Bilderberg-konferencer.
Listen over navne kan findes i rulleteksterne.
6. NATO som et instrument - ikke for at sikre fred, men snarere for at fremme CFR's globale mål, op
til og inklusive en centraliseret verdensregering.
CFR's hidtil usete magtkoncentration og dets globale netværk gør, at der kun kan drages én konklusion:
NATO skal ses som et af dets instrumenter til at fremme CFR's globale mål, op til og
inklusive en centraliseret verdensregering.
Den påståede "sikring af fred" tjener udelukkende til at legitimere deres eksistens
og deres operationer - i CFR's tjeneste.
Et af CFR-strategernes geopolitiske mål er helt sikkert at sikre, hvis ikke udvide, den amerikanske
hærs og NATO's militære overherredømme i verden.
Ifølge en opdatering fra juni 2023 har USA's væbnede styrker anslået 750 militærbaser i mere end 80 lande uden for USA.
I Tyskland er der 119 militære anlæg.
En visuel database viser 56 NATO-baser over hele verden.
Den amerikanske militærbase "Camp Bondsteel" i Kosovo er værd at nævne.
Den blev oprettet efter NATO's "Operation Allied Force" mod Jugoslavien i juni 1999.
Basen dækker 386 hektar (3.860.000 m²) og er hjemsted for op til 7.000 soldater fra den amerikanske hær og allierede tropper.
"Spændingsstrategien" som et geopolitisk instrument for arkitekterne af en verdensregering til
yderligere at udvide deres politiske og militære verdensmagt.
Men enhver geostrateg, som ønsker at udvide sin politiske og militære verdensmagt yderligere, satser ikke
primært på konventionelle - såkaldte - "varme" krige, men på at holde befolkningen i "frygt og rædsel".
Dette er også kendt som "spændingsstrategien".
Følgende definition kan findes i Krimpedia:
"Spændingsstrategien som politisk begreb henviser til de foranstaltninger, som statslige organer fremmer
eller gennemfører for at skabe frygt eller usikkerhed blandt deres egen befolkning eller stat.
(...) Derudover kan en spændingsstrategi tjene til at retfærdiggøre undertrykkende statslige handlinger og indgreb
ved at styrke befolkningens ønske om statslig indgriben."
Lyder det ikke bekendt?
Den formodede coronavirus-pandemi sender sine hilsner.
Det var kun muligt at retfærdiggøre undertrykkende foranstaltninger ved hjælp af "at skabe frygt og usikkerhed".
Men tilbage til udtrykket "spændingsstrategi".
Begrebet "spændingsstrategi" blev første gang brugt i 1969 i en artikel i den britiske søndagsavis Observer.
Han henviste til den italienske stats hemmelige operationer.
Mellem 1969 og 1984 var der flere terrorangreb i Italien, som resulterede i mere end 200 dødsfald og omkring 600 sårede.
De "Røde Brigader", en radikal venstreorienteret gruppe, fik skylden.
Den venetianske undersøgelsesdommer Felice Cassons omfattende efterforskning fører ham på sporet af en af de
egentlige gerningsmænd, højreekstremisten Vincenzo Vinciguerra.
Han kom med en omfattende og betydningsfuld tilståelse.
Vinciguerra vidnede om, at han var blevet dækket af folk fra statsapparatet, og at mordet havde været en del af en omfattende
strategi, som Casson senere beskrev som en "spændingsstrategi".
Formålet var at miskreditere det traditionelt stærke kommunistparti i Italien for
at forhindre dets deltagelse i regeringen.
Casson undersøgte sagen nærmere, og efter at have gennemgået arkiverne hos den militære efterretningstjeneste
SISMI , afslørede han eksistensen af en yderst hemmelig kompleks struktur i den italienske stat.
Det var såkaldte "stay-behind-organisationer" , som i Italien blev kaldt "Gladio".
Gladio udsprang af samarbejdet mellem den italienske "efterretningstjeneste for de væbnede styrker" SIFAR
og CIA og havde været integreret i NATO siden 1964.
Korrekt forstået. Det var NATO's hemmelige hære, som blev oprettet efter Anden Verdenskrig af den amerikanske efterretningstjeneste
CIA sammen med den britiske efterretningstjeneste MI6.
I tilfælde af en sovjetisk besættelse af landene skulle de kæmpe som guerillaer og befri Vesteuropa.
I sit forskningsprojekt om NATO's hemmelige hære fandt den schweiziske historiker Dr. Daniele Ganser beviser for, at der
fandtes lignende netværk i Frankrig, Tyskland, Grækenland, Holland, Belgien, Spanien, Portugal, Norge,
Luxembourg, Danmark, Østrig, Finland, Sverige og Schweiz ud over operationen i Italien.
Ifølge historikeren Daniele Ganser er "terror (...) mere egnet end nogen anden militær strategi til at manipulere befolkningen."
Ifølge Ganser har metoder til at skabe og manipulere frygt til formål at gøre (lokal)befolkningen modtagelig eller
fjendtlig over for "visse politiske eller økonomiske tiltag".
Hvordan kan man bedre manipulere en befolkning og gøre den modtagelig for en centraliseret
verdensregering end ved at skabe frygt og usikkerhed?
<Men de metoder, der bruges til at indgyde frygt og terror i en befolkning, vedrører ikke kun terror med
væbnet magt, men også enhver form for krigsretorik.
For eksempel førte den såkaldte "kolde krig" mellem USA og Sovjetunionen mellem 1945 og 1991 til
et veritabelt våbenkapløb, herunder et atomkapløb.
Selvom en direkte åben krig med brug af våben blev undgået, fremkaldte den gensidige trussel om atomkrig under
betegnelsen "afskrækkelse" for første gang muligheden for menneskehedens selvudslettelse ("overkill").
Konflikten antog ved flere lejligheder en ekstremt truende karakter, så muligheden for en
"varm" krig mellem supermagterne altid lå i luften.
På den måde blev befolkningen hele tiden holdt under "spænding" og "usikkerhed".
Det gav regeringerne og forsvarsindustrien mulighed for at fratage folk deres borgerlige
rettigheder og friheder eller på anden måde tjene penge.
Det samme mønster kan også genkendes i den aktuelle retorik omkring konflikten mellem Ukraine og Rusland.
Efter Sovjetunionens sammenbrud i 1991 var det NATO's tur.
Korrekt forstået! Med den såkaldte østlige udvidelse af NATO fra 1999 og fremefter lykkedes det de geopolitiske
strateger at opretholde konfliktpotentialet med Rusland og holde deres egen befolkning under spænding.
Da NATO første gang udvidede mod øst i 1999, var det med Polen, Tjekkiet og Ungarn;
2004 Bulgarien, Estland, Letland, Litauen, Rumænien, Slovakiet og Slovenien;
2009 Albanien og Kroatien;
2017 Montenegro; 2020 Nordmakedonien;
2023 Finland; 2024 Sverige
Ukraines optagelse i NATO ville være det absolutte højdepunkt i konfrontations- og spændingspolitikken over for Rusland.
Hvis Ukraine blev medlem af NATO, ville klausulen om gensidig bistand blive udløst, og
alle NATO-lande ville være i krig med Rusland.
Man må formode, at det ville resultere i, at krigen spredte sig til hele Europa - hvis ikke hele verden.
<I et interview med Deutschlandfunk i marts 2024 understregede NATO's generalsekretær Jens Stoltenberg, at han ikke kunne sige
præcis, hvornår Ukraine ville blive optaget i alliancen: "Men vi arbejder hårdt på at sikre, at det sker så hurtigt som muligt."
USA's udenrigsminister Antony Blinken sagde på sidelinjen af ceremonien for at markere NATO's 75-års
jubilæum, citat: "Ukraine vil blive medlem af NATO.
Vores mål med dette møde er at hjælpe med at bygge bro til deres tiltrædelse."
Blinken, du gættede det, er medlem af CFR.
Der har længe været en kontroversiel debat om, hvorvidt der var et sådant løfte under forhandlingerne i
1990 om, at NATO ikke ville blive udvidet mod øst.
Faktum er, at der ikke er nogen bindende og traktatbaseret forpligtelse over for Sovjetunionen eller Rusland.
Vladimir Polenov, der var medlem af den russiske delegation ved forhandlingerne i 1990, sagde: "Det var en fejl ikke at give
Sovjetunionen skriftlige forsikringer om, at NATO ikke ville blive udvidet mod øst. Det var en meget stor fejltagelse."
Om det er med eller uden løfte, burde være ligegyldigt for CFR-strategerne.
NATO har opfyldt sit formål med at opretholde "spændingsstrategien".
Men der er et andet afslørende løfte mellem den russiske og den amerikanske regering:
I udgaven af Berliner Zeitung fra 14. april 2014 nævnte den tyske forfatter Rolf Hochhuth, at Kreml og
Det Hvide Hus har haft en hemmelig aftale siden 1952:
"... ifølge hvilken, hvis den kolde krig skulle udarte sig til en varm krig, ville ingen ruder blive knust i Rusland og
Amerika, men "kun" Polen og Tyskland ville blive udslettet:
Det mest uhyrlige forræderi mod en allieret, som nogen, der stadig læser historie, nogensinde har hørt om ..."
En sådan strategi med at udkæmpe en krig på ryggen af den europæiske befolkning er noget,
som CFR's strateger bestemt kan have tillid til.
CFR-strategen Allen Dulles, som var CIA-direktør fra 1953 til 1961, satte endelig et eksempel ved at forsyne de
rivaliserende parter i konflikten med våben på samme tid.
En artikel fra 22. april 2024 i tidsskriftet "Foreign Affairs", som udgives hvert kvartal på vegne af Council on Foreign
Relations (CFR), viser, at det ikke bare er en langt ude teori.
Artiklens titel siger det hele: "Europa - men ikke NATO - bør sende tropper til Ukraine".
Den tyske undersøgende journalist Thomas Röper kommenterede artiklen, citat: "Enhver, der læser (...) omhyggeligt,
vil indse, at Putins udtalelse om, at USA kæmper i Ukraine til den sidste ukrainer, desværre er helt sand.
Desuden viser artiklen, at forfatterne også gerne vil kæmpe til sidste europæer..."
Forfatterne gør det også klart, at USA og NATO ville være på den sikre side:
"Og da de europæiske styrker ville operere uden for NATO's rammer og NATO's territorium, ville eventuelle tab ikke
udløse en artikel 5-reaktion og få USA til at gribe ind.
Ruslands modstander ville ikke være NATO, men en koalition af europæiske stater, som ville stræbe
efter en balance mod den nøgne russiske imperialisme."
En lærebogsstrategi, som vist i undervisningsfilmen "Hvordan fungerer moderne krige?":
"Aggressoren" får sine udvalgte lande til at marchere mod sin største rival med deres egne våben og hære.
Først når alle lande har affyret deres sidste ammunition, mistet deres bedste folk og er ruineret, griber menneskehedens virkelige
fjende, den sande aggressor og krigsmager, ind for at besejre alle sammen (...) (eller) for at blive fejret som frelseren."
Se også den såkaldte Stratfor-tale fra 2015 af den amerikanske geostrateg George Friedman.
Ifølge rapporten ser USA sin største trussel i en mulig tysk-russisk alliance.
En krig i Europa med Tyskland og Rusland ville være i USA's overherredømmepolitiks interesse.
Tænk på den berømte udtalelse, som den britiske Lord Hastings Ismay kom med i sit embede som NATO's første generalsekretær:
NATO blev grundlagt "for at holde Sovjetunionen ude, amerikanerne inde og tyskerne nede", på tysk: "To keep the
Soviet Union out, the Americans in and the Germans down."
Kan dette udsagn virkelig kun forstås i forbindelse med grundlæggelsen af NATO, som
tabloidmedierne gør, eller er det stadig gyldigt i dag?
7 Konklusion: NATO kan ikke betragtes som en garant for "sikring af fred" - især ikke i Europa - men som en garant
for opbygningen af en ny verdensorden, og det i to henseender
For opbyggerne af en ny verdensorden under centraliseret ledelse opfylder NATO sit formål i to henseender:
For det første er NATO en krigsmager
For det første giver NATO næring til al krigsophidselsen - hvad enten det er med propaganda, trusler som
NATO's udvidelse mod øst eller reel oprustning osv.
I Europa er muligheden for krig mere til stede end på noget andet tidspunkt siden Anden Verdenskrig.
Bundeswehrs hjemmeside henviser til en "Operations Plan Germany" (forkortet OPLAN DEU).
"Operational Plan Germany" er en "national forsvarsplan" med følgende mål:
På den ene side bogstaveligt talt: "at beskytte og forsvare Tyskland, dets territoriale integritet og dets
borgere sammen med andre statslige og civile aktører".
På den anden side for at "sikre indsættelsen af allierede styrker over og gennem Tyskland til NATO's østlige flanke."
Den krigsliderlige retorik nåede endnu et højdepunkt den 31. maj 2024.
NATO's udenrigsministre mødtes i Prag.
Forberedelserne til topmødet i Washington i juli 2024 og NATO's støtte til Ukraine var på dagsordenen.
Overskriften i tabloidmedierne lød: "USA og Tyskland giver tilladelse til at bruge deres våben mod
stillinger i Rusland, men kun i nærheden af Kharkov.
Den ukrainske regering havde allerede den 3. juni opfordret til, at "anvendelsesområdet" for
vestlige våben blev udvidet til russisk territorium.
Det burde kun være et spørgsmål om tid.
Retten til forsvar er afledt af international lov, siger NATO."
Alliancens generalsekretær Jens Stoltenberg har opfordret de allierede til at fortsætte
med at levere våben og ammunition til Ukraine.
Ruslands svar kom med det samme: Rusland ser NATO-aktionen som en alvorlig optrapning og truer med et massivt modsvar.
Dmitry Medvedev, Ruslands præsident fra 2008 til 2012 og vicechef for Den Russiske Føderations
Sikkerhedsråd siden 2020, skrev på sin Telegram-kanal:
"En sådan "individuel assistance" fra NATO-landene mod Rusland ... repræsenterer en alvorlig optrapning af konflikten.
Det tidligere Ukraine og dets NATO-allierede vil modtage et svar af en så destruktiv kraft, at alliancen simpelthen ikke vil
være i stand til at modstå at blive trukket ind i konflikten."
På det 27. internationale økonomiske forum i Sankt Petersborg i begyndelsen af juni 2024 talte den russiske
præsident Vladimir Putin om et "asymmetrisk svar". .
Han beskrev et såkaldt "symmetrisk svar", at Rusland ville angribe NATO's territorium, som "bullshit".
Putin sagde: "Vi tænker, at hvis nogen mener, at det er muligt at levere våben til kampzonen for at udføre angreb på vores
territorium (...), hvorfor skulle vi så ikke have ret til at placere sådanne våben i regioner i verden,
hvor der udføres angreb på følsomme objekter i de lande, der gør det i forhold til Rusland?"
For det andet NATO som en afledningsmanøvre
For det andet fungerer NATO sammen med al krigshysteriet som en velkommen afledningsmanøvre for at fremme
CFR-strategernes egentlige mål: nemlig etableringen af hjørnestenene i en centraliseret verdensregering.
Militær overlegenhed er kun en af flere faktorer.
En af de vigtigste hjørnesten i etableringen af en ny verdensorden er kontrol og magt over sundhed og økonomi.
Især på sundhedsområdet er det meningen, at den nye WHO-pandemitraktat og det reviderede
internationale sundhedsregulativ skal centralisere kontrollen med "sundhedstiltag" på verdensplan.
WHO - der ligesom FN blev designet i CFR's studiegrupper - ville så få eneret til at
fortolke sygdomme og beslutte foranstaltninger.
En anden central hjørnesten er kontrol over økonomien.
Indførelsen af digitale centralbankvalutaer forberedes i øjeblikket i baggrunden
over hele verden - inklusive Rusland og Kina.
Ifølge den tyske finansekspert Ernst Wolff bør alle borgere og virksomheder kun have en enkelt konto i centralbanken.
Det ville gøre det muligt for staten at bestemme pengemængden centralt, styre og kontrollere
pengestrømmene og fastsætte renten efter behov.
Citat Ernst Wolff: "Borgerne vil meget hurtigt indse, at staten ikke kun kan spore hver eneste transaktion, men også pålægge
individuelle rentesatser, individuelle skattesatser eller bøder, binde pengene til et socialt kreditsystem i kinesisk
stil eller afskære dem helt fra alle finansielle strømme."
Dette er blot to eksempler på, hvordan magt og kontrol skal centraliseres på
verdensplan og overføres til en "verdensregering".
NATO tjener for det første til at sikre militært overherredømme og for det andet til at aflede opmærksomheden fra alle
mulige bestræbelser på verdensherredømme, som er i fuld gang.
Kla.TV har afdækket disse bestræbelser i mange programmer.
Du kan finde nogle af dem i den blå infoboks.
Kære seere, måske føler I jer nu overvældede af alle disse fakta og ser ingen udvej.
Kla.TV får ofte feedback fra publikum om, at vi kun påpeger problemer og ikke præsenterer løsninger.
Men på nuværende tidspunkt kan vi ikke undskylde for, at vores løsninger ikke er forankret i det synlige område.
I lyset af alle disse massive trusler har vi i årtier hentet vores styrke og håb fra en højere
dimension, hvilket Ivo Sasek gentagne gange vidner om.
For alle dem, der ikke vil opgive håbet, vil vi gerne henlede opmærksomheden på vores brede udvalg af lysfyldte
konferencer på www.ivo-sasek.ch/veranstaltungen og www.sasek.tv.
Til sidst kan du se tre korte uddrag af Kla.TV-grundlæggeren Ivo Saseks tale ved International Friends Meeting den 4. maj 2024.
Sasek taler om afledningsvåbnet fra det, der faktisk er en skjult verdenskrig, og om en saliggørende vej ud af den.
Kære venner, vi er nødt til at lære at forstå, at tiderne har ændret sig.
De krige, der i dag føres analogt, dvs. de fysiske krige med kampvogne, helikoptere,
krydsermissiler og lignende, har en helt anden funktion i dag.
Ved du hvilke?
Disse konventionelle krige, der føres i øjeblikket, tjener primært som et våben, der skal aflede opmærksomheden
fra den egentlige skjulte verdenskrig, forstår du?
Selve krigene, tænk nøje over denne sætning, jeg siger, selve krigene, der føres lige nu, er afledningsmanøvrer
for at dække over den meget større igangværende krig.
Hvis det lykkes dem at inokulere hele verden - denne genterapi - kan du så forstå, hvordan det fungerer?
Den nuværende hybridkrig omfatter derimod faktisk det sidste menneske på denne planet.
Som onkel Bill (Gates) forudsagde: "Først når alle mennesker under denne himmel er blevet vaccineret, vil vi
være i sikkerhed ..." - Du ved, onkel Bill, Bill Gates.
- Så den skjulte angriber, han regner med det.
Det skrev han ned for 120 år siden, jeg har det på skrift.
Den skjulte angriber forventer først at blive genkendt af os, når det allerede er for sent, for så kan enhver
opposition sættes skakmat med et tryk på en knap ved hjælp af digital, kontantløs totalovervågningsteknologi.
Nu, i disse dage, på denne dag for frigørelse - som jeg kalder det i dag - trækker Gud sin hårdeste,
skarpeste pil, sit mest kraftfulde våben, så at sige.
Hvad er det for et våben? Taler vi om fysiske våben her?
Nej, nej, nej. Ikke lige nu.
Årtusinder har nemlig lært os, at fysiske våben kun fører til værre krige og endnu mere dødbringende våben.
Det har vi lært.
Og Guds sande og eneste virkelig frelsende våben er derfor åndens våben.
Ordets våben. Det stærkeste, der findes under himlen.
Sandheden, for eksempel, sagt, men ikke som et svagt eller endda lovbrydende menneskeligt ord - men sandheden,
sagt i overensstemmelse med magtens virkninger og magtfulde autentificeringer af ontisk magt.
Kan du se forskellen?
Det betyder, at vi kun kan bruge ét våben i denne annoncerede slutkamp.
Den fulde "Unlocking Day"-tale, som blev sendt live i 53 lande, kan findes på www.kla.tv/29017.
Den røde løber er rullet ud, og hymnen brager.
Flaget stiger stolt til vejrs - "Fred! Fred!" bliver sagt så ofte.
Over 50 døde på samme tid, tusindvis af sårede klager over deres lidelser.
Sort røg stiger til vejrs, og folk skriger på fred af deres lungers fulde kraft.
Som en gylden sol på himlen ønsker vi fred som et mål i sidste ende.
Fred er ikke et fjernt mål, fred er vejen.
Fred, et køretøj, som du bevæger dig på.
Fred, fred, fred begynder I mig.
Fred, fred, fred, det er Gud I mig.
Som hersker dybt i mit hjerte, eksisterer langt ud over logik og fornuft og manifesterer sig som fælles fred i os.
Krige raser på fem kontinenter, og mennesker dør hver dag.
Ikke nok med det, nye ting bliver sat i gang - Nordkorea, Rusland eller Iran.
Halsen snører sig sammen, pulsen stiger. Hvor meget mere elendighed skal der til, før freden kommer?
Knytnæven knytter sig som en sten. Hey, hvis der er fred i dig, vil der være fred.
Som en gylden sol på himlen ønsker vi fred som et mål i sidste ende.
Fred er ikke et fjernt mål, fred er vejen.
Fred, et køretøj, som du bevæger dig på.
Fred, fred, fred begynder I mig.
Fred, fred, fred, det er Gud I mig.
Som hersker dybt i mit hjerte, eksisterer langt ud over logik og fornuft og manifesterer sig som fælles fred i os.
Fred, fred, fred begynder også INDEN i dig.
Fred, fred, fred, det er Gud I dig.
Denne fred skaber enhed med alle, selv om det er skørt, hey, der er sådan en kraft.
Fred, fred, fred begynder I mig.
Fred, fred, fred, det er Gud I mig.
Som hersker dybt i mit hjerte, eksisterer langt ud over logik og fornuft og manifesterer sig som fælles fred i os.
Fred, fred, fred begynder I mig.
Fred, fred, fred, det er Gud I mig.
Som hersker dybt i mit hjerte, eksisterer langt ud over logik og fornuft og manifesterer sig som fælles fred i os.
Fred, fred begynder I mig.
Fred, fred, det er Gud I mig.