U svojoj najnovijoj emisiji osnivač Kla.TV-a Ivo Sasek iznio je 40 razloga zašto ne plaća Serafe,
odnosno obvezni medijski pristojbeni namet u Švicarskoj.
Visoko rangirani stručnjaci klasificirali su izvještavanje državom kontroliranih medija u zemljama
D-A-CH kao kriminalno i izuzetno opasno za javno dobro.
Ovo otkriva dvosjekli mač:
Očiti je aspekt da će se oni koji odbijaju platiti suočiti s kaznenim postupkom.
Međutim, skrivena strana je da je ljudima nezakonito sudjelovati financijski u kriminalnim aktivnostima.
U Austriji je nova ORF-ova kućna pretplata od 2024. zamijenila prethodnu GIS-ovu naknadu, a
naplaćuje je ORF-Beitrags Service GmbH (OBS).
Kao što je Kla.TV već otkrio u dokumentarnim filmovima Dosje ORF – Korupcija i međuzavisnost na velikoj razini i Dosje ORF –
Skriveni utjecaj, postoje i razlozi za neplaćanje ORF-ove koncesije kako se ne bi bilo
suučesnik u financiranju "kriminalne organizacije":
● Visoke plaće u ORF-u izazivaju javno negodovanje
● Ovisnost o korporacijama potkopava neovisnost ORF-a
● Velika politička međuzavisnost potkopava funkciju kontrole
● Manipulirano izvještavanje u korist politike: Ostavka glavnog urednika ORF2 i regionalnog direktora ORF-a
Sada, u listopadu 2023., čak je i Austrijski ustavni sud presudio da ORF djeluje neustavno zbog
neovlaštenog političkog imenovanja svojih odbora.
Štoviše, ORF je uhvaćen u cenzuri uživo u listopadu 2023.
Tijekom intervjua o klimatskim pitanjima, poznatog skijaša Benni Raicha direktor ORF-a je uputio da više ne govori.
Pogledajte i omjer: . Skijamo na otprilike 10 ledenjaka u Austriji, ali ih vjerojatno
ima 500 ili više, pa je to vrlo veliki broj.
A glečeri se povlače posvuda, i kad vidite te slike
"Stani!" rekli su. Stani što? Neću reći ništa više.
Unatoč svemu istražnom radu, unatoč stalnom otkrivanju skandala prikazanih kao teorije zavjere, ORF ne želi
regulirati svoje izvještavanje kako bi ono bilo ISTINITO.
Imaju li odgovorni nedostatak hrabrosti priznati svoje pogreške i prihvatiti posljedice
ili postoje li drugi razlozi za ovo ponašanje?
Najnovije izvješće ORF-a o skandalu RKI-ja pruža još jedan razlog za uskraćivanje kućne pretplate.
Protokoli RKI-ja, koje je objavio njemački internetski časopis Multipolar, izazvali su veliko ogorčenje među stanovništvom.
Sada su se njemački mediji osjećali prisiljenima izvijestiti o tome.
ORF je također izvijestio o tom pitanju s kašnjenjem – ali prilog ZIB 2 od 25. ožujka, a osobito način na koji
ga je predstavio Armin Wolf, bio je pristran, manipulativan i ni u kojem slučaju objektivan.
Ali uvjerite se sami.
Armin Wolf: "A sada u Njemačku, gdje ranije tajni zapisnici iz prvih mjeseci pandemije izazivaju buru.
Radi se o transkriptima iz RKI-ja, Instituta Roberta Kocha, koji savjetuje njemačku vladu.
Desničarski internetski časopis sudskim putem je prisilio na objavu ovih zapisnika, a protivnici mjera iz tog vremena
sada se osjećaju potvrđeno u pravu; na primjer, zbog kritičkih komentara o korisnosti FFP2 maski ili zatvaranja.
Takozvani lateralni mislioci vesele se na društvenim mrežama – ali neopravdano, kažu RKI i njemačka vlada.
Citatima se ne bi smjelo izlaziti iz konteksta.
Osim ovog trominutnog i polusatnog izvještaja na ZIB 2, na ORF-u nije bilo daljnjeg izvještavanja o RKI protokolima.
Zbog ovog izvještaja ORF-a, WIR EMU-i su 7. svibnja održali konferenciju za novinare u
Linzu. EMU znači istinski, hrabro i nepokolebljivo.
Udruga za promicanje društva i dobrobiti je mreža nestranačkih pojedinaca koji pružaju međusobnu podršku i pomoć.
EUM-ovi su podnijeli pritužbu KommAustriji protiv izvještavanja ORF-a o RKI protokolima.
Dragi gledatelji, ova je tiskovna konferencija bila o mnogo više od stava ORF-a o RKI protokolima.
Govornici su istaknuli da ORF i dalje potiskuje javnu raspravu ili neutralno izvještavanje o pitanju koronavirusa.
Žalili su se da do danas nije bilo suštinske rasprave s predstavnicima medija i vladinim dužnosnicima.
Pogledajte isječke s ove informativne konferencije.
Počinjemo sa Sabine Spögler-Dinse. Dugi niz godina radila je za ORF-ov program Seitenblicke.
Međutim, zbog pravila 2G, od jeseni 2021. godine više joj nije bilo dopušteno ulaziti u
tvrtku te je nakon 25 godina izgubila posao.
Sada poslušajte koliko je ORF tada bio manipulativan mjerama koje je poduzeo unutar vlastite organizacije.
Sabine Spögler-Dinse: Smjela sam raditi do jeseni 2021., kada su me tolerirali. Zatim, kada je ORF uveo de
facto obvezu cijepljenja za zaposlenike, morala sam otići.
Međutim, čak i do tog trenutka mjere poduzete tijekom snimanja i prezentacija bile su,
kako da kažemo, ne uvijek razborite ili razumne.
Ovdje imamo simboličnu sliku koja vam daje ideju kakvi su mogli biti radni uvjeti.
Morali smo voditi intervjue s dvometarskim ribolovnim štapovima, ali nakon toga nam je bilo
dopušteno stajati jedan pored drugog za fotografije.
Najvažnije je uvijek bilo da gledatelj osjeti da su sve mjere izrazito razumne i da će ih svi posvuda poštovati.
Naravno, to nije bio slučaj. U pozadini je sve uvijek bilo drugačije.
Stali su zajedno, ali pred kamerom su držali razmak od dva metra.
Nitko nije smio prolaziti kroz pozadinu bez maske; odmah su ga izrezali. Cilj je bio stvoriti
iluziju da svi poštuju sve što je vlada propisala.
Maska za ključne riječi: Možete vidjeti da je ispitivač morao nositi masku, ali ispitanik nije.
Sve je bilo potpuno proizvoljno. Upute su glasile: danas svi moraju nositi masku, sutra samo
intervjuatori, zatim opet na otvorenom, pa opet ne.
Dakle, recimo, to nije bilo baš korisno.
I također je bilo tako da ako biste to doveli u pitanje, od samog početka biste bili gledani s nepovjerenjem
i prilično brzo biste bili etiketirani kao buntovnik.
A neki, uz izraz "lateralni mislioci", i danas se drže te priče. Da je svatko tko postavlja kritička pitanja,
tko želi zaviriti malo iza fasade, lateralni mislilac.
I upravo zato smo danas ovdje, zašto ovdje sjedimo.
Sada poslušajte Bernharda Costu, glasnogovornika EMU-a. On govori iz srca mnogih skupina, inicijativa i tvrtki:
Bernhard Costa: I vjerojatno govorim u ime stotina tisuća drugih nezadovoljnih obveznih platitelja i korisnika ORF-a.
Dakle, iza ove žalbe stoji stvarna moć.
U dugotrajnoj i skupoj pravnoj borbi novinar Paul Schreyer uspio je natjerati RKI da objavi zapisnike.
Još jedan, Peter Hahne, veteran ZDF-a, rekao je da datoteke RKI-ja pokazuju da su sve teorije zavjere čista stvarnost.
Dakle, nešto se dogodilo.
Ovaj vjetar, koji je protutnjao medijskim krajolikom u Njemačkoj, zaustavio se na vratima ORF-a.
Kao jednostavan čovjek, porezni obveznik i zabrinuti otac troje djece, dopustite mi da kažem nekoliko općih riječi o ovoj temi.
I opet to ponavljam, i to iskreno mislim: vjerujem da nam je, osobito u teškim vremenima, potreban snažan,
neovisan ORF, i rado bih za njega plaćao koncesijsku pristojbu.
Bilo bi vrijedno toga za mene. Ali ORF, ne samo sada, već već četiri godine, stoji na putu pomirenju s prošlošću.
I sada to kažem bez ikakve dvojbe: po mom mišljenju, ovo je opasnost, stvarna opasnost za naše društvo,
uzrokovana latentnim, jednostranim izvještavanjem.
I on to ponovno pokazuje, igrajući potpuno neuglednu ulogu u zataškavanju onoga što je vjerojatno
najveći medicinsko-politički skandal u ljudskoj povijesti.
Mislim da činjenice koje su trenutno na stolu jasno to pokazuju.
Budući da ORF ne zastupa reevaluaciju, što je postalo jasno proteklih dana i tjedana, nastojim doprinijeti reevaluaciji u
okviru svojih emocionalnih i društveno-građanskih mogućnosti.
I ja sam osobno uvjeren da se pomirenje s prošlošću može započeti tek kada opća populacija istinski
shvati što se ovdje dogodilo i što se još uvijek događa.
I iz tog razloga sada je manje riječi, ali dopuštam da same govore slikovite slike koje se same objašnjavaju.
Radim ovo u Telegram stilu, ubrzano. Ali ovo su slike iz sistemskih medija, jer su sistemski mediji pouzdani.
I sve je počelo sredinom 2021. na Europskom prvenstvu u nogometu, gdje su se prvi put s
novim događajem susreli samo nogometni navijači.
Naime, gledate nešto na televiziji i odjednom se sportaš sruši. Ali to je izoliran slučaj.
I ovo se nastavlja i danas, 2024. godine, kada je prije samo nekoliko dana najbrži švicarski
maratonac iznenada pao, doživio srčani udar i preminuo.
Ali, srećom, uvijek smo prevezeni, a takvi su događaji, srećom, rijetki i izolirani slučajevi.
I pitanje je: Jesu li to zaista izolirani slučajevi?
Pa, imam jasan odgovor na to, ali možda je to samo moja iskrivljena percepcija. Pozivam te da podijeliš
svoju percepciju sa mnom i ne želim te sada dosaditi.
U svom istraživanju imam oko 180 slika iz posljednje tri godine, ali se ograničavam samo na posljednjih nekoliko tjedana.
(!): 16. siječnja, u dobi od 43 godine, iznenada, neočekivano preminuo.
22. siječnja, 23-godišnji atletičar preminuo
26. siječnja, svjetski prvak u skoku s motkom, u dobi od 29 godina, iznenada i neočekivano.
29. siječnja, rekordni strijelac Paname s 41 golom, umro je sasvim neočekivano od srčanog udara. I tako dalje.
Sada ne spominjem uvijek datum. Gotovo svakodnevno:
Srčani zastoj u dobi od 39 godina, iznenadan i neočekivan.
Šokantna dijagnoza: 28-godišnji reprezentativac bori se za život.
Nema otkucaja srca sat vremena, egipatski nogometaš u kritičnom stanju.
Argentinski profesionalac se srušio tijekom utakmice, krvni ugrušak.
Bivši igrač tima umro je u 44. godini nakon srčanog udara.
Zvijezda Arsenala se srušila na terenu; ovo je također fotografija iz ženskog nogometa,
gdje je ovaj jedinstveni događaj također stigao.
Istog dana, 1. travnja, druga naslovnica u dobi od 24 godine: nacionalni igrač doživio moždani udar.
U Štajerskoj je nogometaš iznenada i neočekivano preminuo u dobi od 24 godine.
Utakmica prekinuta u Italiji nakon što se zvijezda Rome srušila na terenu.
U dobi od 26 godina, nogometaš je preminuo od srčanog udara nakon što je zabio gol.
43-godišnji bivši svjetski boksački prvak iznenada preminuo.
Bivši argentinski napadač primljen u bolnicu zbog bolova u prsima.
Nedavno su u njemačkoj, vjerujem regionalnoj ligi, vratar se srušio tijekom utakmice i kasnije je preminuo u bolnici.
29-godišnja žena doživjela je srčani udar, a kardiolog je dijagnosticirao da je uzrok mRNA cjepivo.
I bilo ih je još nekoliko u posljednjih nekoliko dana, ali onda sam prestao.
2. svibnja mlada zvijezda kriketa umrla je u dobi od samo 20 godina.
Kad ljudi napokon spoje točke i shvate: Ne, ovo nije izoliran slučaj koji se događa samo u nogometu ili samo sportašima.
Ovo su samo stvari koje se pojavljuju u glavnim medijima. Ispod površine događaju se tisuće, desetke tisuća takvih incidenata.
Ne želim ni spomenuti procijenjeni broj neprijavljenih slučajeva, ne želim to ni naglas reći.
Može se samo zamisliti strašne stvari, i to nije nešto što smo tek danas shvatili, nego nešto što smo već dugo mogli zamisliti.
Stalno to slušamo: "Nisi mogao znati bolje." Da, da, da!
I ugledni medicinski stručnjaci i novinari znali su to i uvijek su na to ukazivali.
Ono što vam ukratko pokazujem iza sebe je kaznena prijava koju je u naše ime, EMU-a, podnio naš hrabri
odvjetnik dr. Wolfgang Schmidauer. Potječe iz veljače 2022.
Ova kaznena prijava usmjerena je protiv ministra zdravstva Mücksteina i cijelog odbora za cijepljenje.
Želio bih vas sada poštedjeti svih detalja. Međutim, jedan od fokusa ove kaznene prijave bio je pitanje miokarditisa, tromboze
te upozorenja o rizicima, osobito o iznenadnoj srčanoj smrti.
I to je potvrđeno dokumentima Instituta Paula Ehrlicha. Dakle, ne samo neki nepoznati
izvor, nego od vladinog savjetodavnog tijela.
Vjerojatno ovu kaznenu prijavu nisu shvatili ozbiljno, inače bi se nešto poduzelo.
Ali samo ako netko kaže da nisi mogao znati to.
Uložili smo novac, izdali priopćenje za medije APA-OTS, a to je priopćenje APA-OTS osam dana bilo najčitaniji naslov u Austriji.
Dakle, očito su to mnogi pročitali, ali očito nijedan novinar iz vodećih medija, a pogotovo ne iz
ORF-a. Jer o tome nikada nije bilo izvještavanja.
Ali ono što je ORF već učinio jest ovo: deset mjeseci kasnije i dalje otvoreno širi lažne vijesti.
U to je vrijeme snimljena emisija o nuspojavama cijepljenja, u pokušaju da ih umanjuje. Miokarditis i tromboza predstavljeni
su kao bezopasni simptomi koje se lako mogu liječiti.
To je trivijalizacija činjenica.
I to, ponavljam, predstavlja opasnost za naše društvo koju uzrokuju lažno ili jednostrano izvještavanje.
Jer trivijaliziranjem tih rizika ljudi su i dalje bili gurnuti pod iglu.
I krenimo s Güntherom Mayrom.
Günther Mayr je voditelj znanstvenog uredništva ORF-a.
Prema nekoliko izvora, on u suštini pruža narativ i vjerska uvjerenja koja također izražavaju voditelji.
Ljudi poput njega posljednje četiri godine tvrde da su ih globalno priznati medicinski stručnjaci, poput Andreasa
Sönnichsena, klevetali i definirali novu vrstu medicine.
Vrijedi ovo načelno dovesti u pitanje, ali želio bih navesti primjer zašto ta osoba neprestano širi opasne lažne vijesti.
Opasne lažne vijesti!
I želio bih uzeti primjer AstraZenece, koja je trenutno ponovno na usnama svih.
Pridružite mi se u kratkom osvrtu na godinu 2021.
15. ožujka njemački ministar zdravstva Spahn obraća se medijima.
- Pritisak je postao toliko velik da je, koliko mi je poznato, u to vrijeme bilo otprilike 15 smrtnih slučajeva.
- i rekao je: Uklanjamo AstraZenecu s tržišta i više je nećemo davati našoj populaciji; ona više nije odgovorna.
Pet dana kasnije, 20. ožujka, u Austriji je preminula i medicinska sestra, očito kao dokazan rezultat cijepljenja AstraZenecom.
I dan kasnije, 21. ožujka, šef, voditelj znanstvenog uredništva, gostuje na svim ORF-ovim programima od jutra do
večeri i kaže, i citiram: "AstraZeneca je vrlo, vrlo sigurna."
Vjerojatnost razvoja tromboze uz virus znatno je veća nego s cjepivom.
Pitao sam se, čije interese on zastupa? Vjeruje li u ono što govori? Je li to odgovorno?
Služi li on znanosti? Služi li on farmaceutskom lobiju?
Radi li on za vladu, koja još uvijek ima nekoliko milijuna doza koje treba primijeniti? Ne znam.
Nije moj posao to dovoditi u pitanje.
Jednostavno znam da je neodgovorno iznositi takve tvrdnje s obzirom na te činjenice, koje su već bile na stolu u to vrijeme.
A danas, sada prema najnovijim protokolima RKI-ja, znamo da su ova i mnoge, mnoge druge stvari koje je ovaj
čovjek rekao, bilo da se radilo o testovima, maskama ili lockdownima, sve lažne vijesti.
Pogriješio je u svemu što se može pogriješiti.
I obično bi se u privatnom sektoru reklo da je, barem u Japanu, dio kulture ispričati se zbog
pogrešaka ili, u najmanju ruku, izgubiti posao.
Vjerujete li da je to u interesu Günthera Mayra i njegovih učenika u ORF-u, ako smijem tako reći, odnosno u
interesu onih koji žele ozbiljno preispitati RKI protokole?
Dakle, moj odgovor na to je jasan: ne, jer bi to otkrilo vlastiti neuspjeh. Time bi se odsjekao granu na kojoj se sjedi.
I zato je na nama da započnemo proces pomirenja s prošlošću izvana i da, takoreći, vršimo pritisak s civilne razine.
Želio bih zahvaliti svim preostalim medijskim kućama koje ispunjavaju svoju novinarsku dužnost skrbi i pomažu nam,
da tako kažem, gurati naprijed ovo pitanje vezano uz ORF.
Odvjetnik Alexander Todor-Kostic sastavio je žalbu ORF-a KommAustriji.
Od samog početka bio je vrlo kritičan prema mjerama protiv koronavirusa, ali i vrlo podržavajući, osobito
prema ljudima koji su u tom razdoblju pretrpjeli nepravdu.
I njega su također etiketirali kao poricatelja koronavirusa, teoretičara zavjere i desničarskog ekstremista.
Aleksandar Todor-Kostić: Osjećam se iznad takvih borbenih izraza.
Bio bih sretan sudjelovati u objektivnim raspravama s predstavnicima medija i vladinim dužnosnicima u bilo
kojem trenutku, ali to se nije dogodilo jer su, kao što je dobro poznato, takve rasprave bile spriječene.
Ovo je otišlo toliko daleko da smo 2020. godine, kada smo se okupili na platformi Pravnici za temeljna prava i zatim stupili u
kontakt s liječnicima poput Andreasa Sönnichsena, Martina Haditscha i drugih visoko cijenjenih ličnosti, više
nisu imali priliku iznijeti svoje mišljenje putem medija.
To je bilo isključeno.
Postojao je konsenzus, mediji su svi pjevali iz iste pjesmarice, s iznimkom alternativnih medija, koji su postajali
sve jači i zaista su uskočili kako bi pružili ono što su, kako kažu, trebali pružati mainstream mediji.
A za mene je to zapravo bio najniži trenutak demokracije, jer, kao što svi znamo, demokratska ustavna
država napreduje na diskursu i slobodi izražavanja.
A još niži trenutak bio je taj što smo 2021. morali objaviti oglas (!) kako bismo uopće mogli javnosti predstaviti
svoje teze, kritiku i skepticizam o tada poduzetim mjerama, o politici njemačke vlade u vezi s koronavirusom.
Uložili smo novac – tada su postojali i sponzori koji su to podržavali.
– i objavili smo oglas putem izvanparlamentarnog Odbora za istragu o koronavirusu, koji je objavljen u nekoliko medija.
Nekoliko je odbilo. Također su odbili objaviti oglas u zamjenu za novac.
To je bilo vrlo blizu – moram zaista reći, to su totalitarne osobine.
Dakle, dogodilo se sljedeće: objavili smo ovaj oglas i, refleksno, ti mainstream mediji, odnosno vrlo istaknuti novinari
– mogu spomenuti Armina Wolfa, na kojeg ćemo se vratiti kasnije, i Floriana Klenka – suočili su nas ne s zahtjevom da raspravljamo
o tim pitanjima, već kao poricatelje koronavirusa. Originalni isječak zvuka Armina Wolfa i širitelja
lažnih vijesti Originalni isječak zvuka Floriana Klenka.
Što smo tvrdili u ovoj reklami?
Tvrdili smo ili dovodili u pitanje je li obveza nošenja maski, kako je nametnuta, štetnija nego korisna.
Pitali smo se o PCR testovima i protivili smo se obaveznom cijepljenju, koje se tada još uvijek žestoko negiralo, te smo
upozoravali na kolateralnu štetu, za koju se, prema najnovijim statistikama, ako se sve
zbroji, procjenjuje da iznosi više od 700 milijardi.
To je bio naš zločin, to je bio pad iz milosti, što smo, takoreći, bili etiketirani kao poricatelji koronavirusa.
Suprotstavili smo se tome u grupi liječnika i odvjetnika te podnijeli tužbu i zatražili sudsku zabranu protiv Armina Wolfa i
Floriana Klenka, ali smo oba slučaja izgubili na Visokom sudu.
To je bio najniži trenutak za mene kao odvjetnika, kao pravnika, kao branitelja temeljnih prava u republici, u demokraciji.
Dakle, primijetio sam da svi trebamo šutjeti, da se ne smijemo brinuti, ali da se možemo sigurno predati u ruke
Republike Austrije, države koja koristi svoju vlast da nam svakodnevno govori što da mislimo i što da radimo.
To je bio uvod, da tako kažemo.
Ironija svega je u tome što se danas, u dokumentima RKI-ja, koje je pohvalno pribavio
internetski časopis Polar, ponovno bavimo Arminom Wolfom.
Još jednom, Armin Wolf je glavni autor koji, nakon što nas je prethodno kritizirao zbog činjenica koje su možda bile točno
onakve kakve smo mi kritizirali, sada se vraća u središte pozornosti i nastavlja govoriti o protivnicima mjera, lateralnim
misliteljima i ljudima koji se sada raduju jer su možda negdje uspjeli, bez da je uopće
pokušao pristupiti pitanju iz novinarske perspektive.
I to me je, naravno, odmah dovelo u prvi plan, jer sam mislio da ne možemo ponovno ostaviti stvar na tome.
Sada bi bio stvarno dobar trenutak da pokušamo ponovno.
Jer ovdje se ne radi o nekoj trivijalnoj stvari ili sitnom detalju, niti o optužbi ORF-a za kršenje načela objektivnosti –
ovdje je riječ o tome je li javno servisno emitiranje sposobno istražiti takav skandal, ima li snage za to i ima li moć
samočišćenja da ovdje poduzme mjere. Ili se radi o ORF-u koji i dalje ostaje pri političkom narativu, kao
što je pokazalo najnovije izvješće 25. ožujka na ZIB 2.
I da budemo iskreni, kad to pogledaš, moraš reći da se ništa nije promijenilo.
Međutim, vjerujem da ORF sada djeluje s dobrim razlogom, jer bi sam bio obvezan opravdati svoje postupke.
Morate zamisliti da su nas vlada i ORF tada prisilili u ovu situaciju.
Ova cijela priča s koronavirusom nikada nije bila o zaštiti zdravlja ljudi. To nije bila poanta.
Radilo se o uspostavljanju kontrole i ograničavanju stanovništva kako bi se na kraju što više ljudi prisililo da prime
ovu injekciju protiv bolesti COVID-19. Dakle, to je bio cilj.
Dragi gledatelji, vrijedi poslušati daljnje komentare Aleksandra Todor-Kostića o neprimjerenom ponašanju voditelja ORF-a
Armina Wolfa u videu s konferencije za novinare. Njegova kritika ORF-a također se odnosi i na druge uključene osobe:
Što je s regionalnim direktorima koji surađuju sa svim regionalnim guvernerima koje su prethodno odabrali?
Što je s ostalim urednicima odgovornima za ovo izvještavanje koje smo imali, gdje je postignuto ovo konsenzusno mišljenje?
ORF bi trebao biti nadzorni organ, ali ni izdaleka ne ispunjava tu ulogu. On je tek agent ne samo savezne vlade,
nego i farmaceutske industrije. I to se mora zaustaviti.
Ako smo obvezni plaćati obvezne ORF licence, imamo pravo očekivati objektivno izvještavanje.
Međutim, ORF je toliko udaljen od toga da se ne može očekivati da će se to dogoditi u sljedećih nekoliko godina.
Također sam zastupan na platformi na kojoj podržavamo stanovništvo u njihovom protivljenju ORF-ovoj koncesiji.
I mogu samo reći: dok ORF ne bude u potpunosti reformiran u pogledu svoje uredničke i strukturne
organizacije, neće moći ispuniti svoju zadaću javne službe.
I glave moraju pasti. Nešto temeljno mora se promijeniti. Kozmetičke mjere više nisu dovoljne da se to postigne.
Autor, znanstvenik i liječnik dr. Andreas Sönnichsen kritizirao je mjere od samog
početka, a kasnije i cijepljenje te liječenje ljudi.
Dr. Andreas Sönnichsen: Gospođe i gospodo, doista je zapanjujuće što je sada izašlo na vidjelo putem RKI protokola.
Sjećam se 20. ožujka 2020. Lockdown je u Austriji bio na snazi tek četiri dana. U Njemačkoj
je bilo odlučeno, ali još nije bio proveden.
Pod mojim vodstvom mi u Njemačkoj mreži za medicinu utemeljenu na dokazima izdali smo naše prvo
priopćenje. Objavljeno pod naslovom: Gdje su dokazi?
I ta su vrlo pitanja zapravo postavljena unutar samog RKI-ja.
I smatram to prilično zapanjujućim.
Moram se malo ne složiti, jer je RKI zapravo – Lauterbach je apsolutno u pravu – obavio
izvrstan znanstveni posao, barem u nižim odjelima.
Učinili su sve kako treba, ali kao što svi znamo, riba smrdi od glave prema dolje.
To je, da tako kažemo, ignorirano od strane vodstva RKI-ja i političkog establišmenta, koji zapravo
nadzire RKI, odnosno upravo suprotno od onoga što su niži odjeli unutar RKI-ja zapravo izjavili.
Markus Haintz je odvjetnik i od samog početka je bio aktivan kritičar mjera protiv koronavirusa.
On već neko vrijeme radi kao novinar i uspješno vodi svoj internetski portal Haintz.Media. Markus
Haintz: Prije svega, moram se složiti s Aleksandrom.
RKI sam po sebi u osnovi dobro obavlja svoj posao. Pitanje je kako se to politički provodi.
Dakle, većina brojki, podataka i činjenica u RKI-ju za sada je točna.
Jedini problem je politički utjecaj, jer je RKI vrhovna savezna vlast.
A kad ORF onda kaže da RKI i Savezno ministarstvo zdravstva kažu da je to ista stvar.
– Savezno ministarstvo zdravstva i savezni ministar zdravstva mogu izdati upute RKI-u.
Zato savezna vlada govori ili je govorila putem RKI-ja. Vrlo je važno to napomenuti.
I sasvim je jasno zašto nema interesa za razjašnjenje ovoga: jer su svi bili uključeni – u
medijima, u politici, u pravosuđu, u gospodarstvu.
Toliko je ljudi prihvatilo ovu krizu koronavirusa, koja se pogrešno naziva pandemijom
koronavirusa, da je nevjerojatno teško očekivati pojašnjenje.
Morate razmisliti o tome: kako ćete to napraviti?
Prije svega, kao što sam često jasno govorio, ne smijemo prepustiti zadatak
podizanja svijesti onima koji su za to odgovorni.
Iznad svega, ne smijemo ih prepustiti počiniteljima. A mnogi od tih počinitelja još uvijek su na dužnostima.
I isto je s pravosuđem; svi su igrali igru, i opet će to učiniti sljedeći put ako slobodni mediji i civilno
društvo ne budu dovoljno glasni i konačno ne progovore.
Jer mi to još uvijek nedostaje. Nije dovoljno da mnogi kažu: Da, možda i ja to tako vidim, ali se ne usuđujem progovoriti.
Nedavno sam to ponovno primijetio među svojim kolegama odvjetnicima.
Mnogi ljudi kažu: Da, mislim da je ono što neki ljudi rade, što i ja radim, sjajno. Svi smo uz
tebe. Ali to ne pomaže. Moramo stajati uz tebe.
Stvarno je ogroman problem što i dalje premalo ljudi progovara.
I jednostavno moramo to naučiti za budućnost.
I, naravno, također je važno podržati slobodne medije, jer su oni u konačnici glasnogovornici.
Važno je da još jednom jasno damo do znanja ljudima s kojima radimo, uključujući one u tradicionalnim
medijima, etabliranim medijima i javnom radioteleviziji: vaš je posao izvještavati, a ne preodgajati ljude.
Nije vaš posao baviti se politikom.
Vaš je posao informirati ljude i pružiti im priliku da formiraju vlastita mišljenja.
To je posao medija.
Ne biti tek bilo koji politički savjetnik i provoditi stvari samo zato što je to trenutno politički poželjno.
Potrebna nam je transparentnost u demokraciji.
Ako država koja nas predstavlja želi oduzeti naša prava, mora to opravdati.
Zatim želim imati transparentno opravdanje za ovo, i to ne može biti iza zatvorenih vrata, ne može biti s
cenzuriranim zapisnicima, mora se dogoditi u javnoj raspravi.
I za to nam trebaju mediji, trebaju nam etablirani mediji, a trebaju nam i neovisni mediji.
Dragi gledatelji, kao što se i očekivalo, ovu WIR EMU konferenciju za tisak potpuno su ignorirali ORF i ostali mainstream mediji.
Bilo je barem vrijedno kratkog spomena na privatnom kanalu Servus TV.
Međutim, novi mediji poput AUF1, RTV i Info-DIREKT ispunili su svoju dužnost da informiraju.
O tome su izvijestili pravovremeno i prikladno, kao što to sada radi Kla.TV.
Pristup cijeloj tiskovnoj konferenciji možete pronaći ispod ove emisije.
Da bismo se vratili na početak, dvosjekli mač spomenut ranije i dalje visi u zraku.
Ovo je: ILI više nema obveznih ORF licenci – što bi moglo dovesti do kaznenih postupaka protiv onih koji odbijaju platiti.
ILI nastaviti plaćati naknadu – znači izložiti se kaznenom gonjenju, jer je financijsko
sudjelovanje u kaznenim djelima zakonom zabranjeno.
Kako se nosite s ORF-om?