Ustanovitelj Kla.TV Ivo Sasek je v svoji zadnji oddaji navedel 40 razlogov, zakaj ne plačuje
švicarskega obveznega medijskega prispevka Serafe.
Visoki strokovnjaki so poročanje prisilnih medijev v državah D-A-CH ocenili kot
kaznivo in izjemno škodljivo za javno blaginjo.
To razkriva dvorezen meč:
Očitna stran tega je, da so tisti, ki nočejo plačati, kazensko preganjani.
Skrita plat pa je tudi dejstvo, da je ljudem zakonsko prepovedano finančno sodelovati pri kriminalnih dejavnostih.
V Avstriji je nova pristojbina za gospodinjstva ORF od leta 2024 nadomestila prejšnjo pristojbino GIS
in jo pobira družba ORF-Beitrags Service GmbH (OBS).
Kot je Kla.TV že razkrila v dokumentarnih filmih Die Akte ORF - Korruption und Verflechtung im großen Stil in Die Akte ORF -
Versteckte Einflussnahme, obstaja tudi razlog, da ne plačujemo naročnine za ORF, da ne bi
sodelovali pri financiranju "kriminalne organizacije":
● Najvišje plače v ORF povzročajo ogorčenje med prebivalstvom
● Odvisnost od korporacij ogroža neodvisnost ORF
● Obsežno politično povezovanje spodkopava nadzorno funkcijo
● Manipulirano poročanje v korist politike: Odstavitev odgovornega urednika ORF2 in regionalnega direktorja ORF
Oktobra 2023 je avstrijsko ustavno sodišče celo razsodilo, da ORF deluje protiustavno zaradi
nedovoljenih političnih imenovanj v upravne odbore.
Oktobra 2023 so ORF ujeli tudi pri cenzuri v živo.
Znani smučarski tekmovalec Benni Raich je od direktorja ORF dobil navodilo, naj v
intervjuju o podnebnih vprašanjih ne pove ničesar več.
Glej tudi povezavo: V Avstriji smučamo na približno 10 ledenikih, vendar jih imamo
verjetno 500 ali več, tako da je to zelo veliko.
Ledeniki se povsod umikajo, in ko vidite te slike.
"Ustavi se!" je rekel. Kaj se je ustavilo? Ne smem reči ničesar več.
Kljub vsemu razkrivanju, kljub nenehnemu objavljanju škandalov, ki so predstavljeni kot teorije zarote, ORF
svojega poročanja ni pripravljena prilagoditi resnici.
Ali odgovornim manjka poguma, da bi priznali svoje napake in nosili posledice, ali so razlogi za takšno ravnanje drugi?
Nedavno poročilo ORF o škandalu RKI je še en razlog za zadržanje gospodinjskega davka.
Protokoli RKI, ki jih je objavila nemška spletna revija "Multipolar", so povzročili veliko ogorčenje med prebivalstvom.
Nemški mediji so se zdaj počutili dolžni o tem poročati.
ORF je prav tako poročala s časovnim zamikom - vendar je bil način, kako je bilo poročilo ZIB 2 z dne 25. marca
predstavljeno, predvsem pa način, kako ga je vodil Armin Wolf, tendenciozen, manipulativen in nikakor ne objektiven.
Toda prepričajte se sami.
Armin Wolf: "In v Nemčijo, kjer tajni protokoli iz prvih mesecev pandemije povzročajo razburjenje.
Gre za prepise iz RKI, Inštituta Roberta Kocha, ki je bil vodilni svetovalec nemške vlade.
Desničarska spletna revija je sprožila pravni postopek, da bi izsilila objavo teh protokolov, nasprotniki takratnih
ukrepov pa se zdaj počutijo opravičene; na primer zaradi kritičnih pripomb o prednostih mask FFP2 ali o zaporah.
Tako imenovani lateralni misleci se navdušujejo nad družbenimi mediji, vendar po mnenju RKI in nemške vlade napačno.
Citatov ne smemo jemati iz konteksta."
Razen te triinpolminutne oddaje v oddaji ZIB 2 ORF ni več poročal o protokolih RKI.
Zaradi tega poročila ORF je WIR EMU 7. maja v Linzu organiziral tiskovno konferenco. EMU pomeni pristen, pogumen in neomajen.
Združenje za promocijo družbe in dobrega počutja je mreža ljudi, ki so organizirani na
nestrankarski osnovi, z namenom medsebojne podpore in pomoči.
EMU-ji so pri KommAustria vložili pritožbo zoper poročanje ORF o protokolih RKI.
Dragi gledalci, na tej tiskovni konferenci je šlo za veliko več kot le za stališče ORF do protokolov RKI.
Govorniki so poudarili, da ORF še vedno preprečuje javno razpravo ali nevtralno poročanje o vprašanju koronavirusov.
Pritožili so se, da še ni bilo razprav na dejanski ravni s predstavniki medijev in vladnimi uradniki.
Oglejte si odlomke s te zanimive konference.
Začeli bomo s Sabine Spögler-Dinse. Dolga leta je sodelovala v oddaji Seitenblicke na ORF.
Vendar zaradi uredbe 2G od jeseni 2021 ne sme več vstopiti v podjetje in je po 25 letih izgubila službo.
Zdaj pa prisluhnite, kako manipulativna je bila takrat ORF z ukrepi, ki jih je sprejela v lastni organizaciji.
Sabine Spögler-Dinse: Delo sem lahko opravljala do jeseni 2021, tolerirali so me. Potem, ko je ORF de facto
uvedel obvezno cepljenje za zaposlene, sem morala oditi.
Vendar pa je bilo do zdaj tudi tako, da ukrepi, sprejeti med snemanjem in moderiranjem,
preprosto niso bili dosledno smiselni in brez razloga.
Tukaj imamo simbolično sliko, na kateri si lahko ogledate, kakšni so bili delovni pogoji.
Razgovore smo morali opravljati z dvometrskimi palicami, po koncu pa smo lahko stali drug ob drugem in se fotografirali.
Vsekakor je bilo vedno najpomembnejše, da je gledalec menil, da so vsi ukrepi zelo smiselni
in da bi jih morali upoštevati vsi in povsod.
Seveda ni bilo tako. V ozadju je bilo vedno vse drugače.
Stala sta skupaj, pred kamero pa sta iztegnila dvometrsko palico.
Nihče se ni smel sprehoditi skozi ozadje brez maske, takoj so ga izrezali. Ustvariti je bilo treba
iluzijo, da vsi delajo vse, kar je predpisala vlada.
Ključna beseda maska: Vidite, da je moral izpraševalec nositi masko, izpraševalec pa ne.
Vse to je bilo povsem samovoljno. Dobili smo navodila: danes morajo vsi nositi masko, jutri samo
intervjuvanci, potem spet zunaj z masko, potem spet brez nje.
Recimo tako, da to ni bilo smiselno.
Če si se temu upiral, si bil že od vsega začetka sumljiv in so te hitro imeli za stranskega misleca.
In nekateri ljudje, misleci, se še danes oklepajo te pripovedi. Da so vsi tisti, ki postavljajo kritična
vprašanja, ki želijo pogledati malo za fasado, bočni misleci.
In prav zato smo danes tukaj, zato sedimo tukaj.
Poslušajte Bernharda Costo, predstavnika EMU. Govori iz srca številnih skupin, pobud in podjetij:
Bernhard Costa: Verjetno govorim tudi v imenu več sto tisoč drugih ne povsem zadovoljnih
plačnikov obvezne naročnine in uporabnikov ORF.
Ta pritožba ima torej resnično moč.
Novinar Paul Schreyer je v dolgotrajnem in dragem sodnem sporu dosegel, da je RKI objavil protokole.
Peter Hahne, veteran ZDF, pa je dejal, da dokumenti RKI kažejo, da so vse teorije zarote čista resničnost.
Torej se je nekaj zgodilo.
Ta veter, ki je pihal skozi medijsko krajino v Nemčiji, se je ustavil pred vrati ORF.
Dovolite mi, da kot zelo preprost človek, plačnik pristojbin, zaskrbljen oče treh otrok,
povem nekaj splošnih besed na tem področju.
Še vedno ponavljam in mislim iskreno: verjamem, da potrebujemo močno in neodvisno ORF, zlasti v težkih
časih, in z veseljem bi zanjo plačeval pristojbine.
To bi bilo zame vredno. Toda ta ORF v tem trenutku, ne v tem trenutku, zdaj so minila že
štiri leta, ovira, da bi se s tem sprijaznil.
In to zdaj povem brez ovinkarjenja, po mojem mnenju je to nevarnost, resnična nevarnost za našo
družbo zaradi prikritega, enostranskega poročanja.
In to je zdaj spet pokazal, ko je odigral povsem neslavno vlogo pri prikrivanju domnevno največjega
zdravstveno-političnega škandala v zgodovini človeštva.
Menim, da dejstva, ki so trenutno na mizi, to jasno kažejo.
Ker se ORF ne zavzema za ponovno oceno, kot je postalo jasno v zadnjih dneh in tednih, skušam k ponovni oceni prispevati
v okviru svojih čustvenih in civilnodružbenih možnosti.
Osebno sem prepričan, da se bo ponovna presoja lahko začela šele takrat, ko bo širša javnost resnično
razumela, kaj se je tu dogajalo in se še vedno dogaja.
In zato je zdaj manj besed, a pustil bom, da bodo samoumevne slike govorile same zase.
Zdaj to počnem v slogu Telegram, s hitrim premikanjem naprej. Toda to so slike iz
sistemskega medija, ker zaupate sistemskemu mediju.
Začelo se je sredi leta 2021 na evropskem prvenstvu v nogometu, kjer so se z novim dogodkom prvič srečali
le ljubitelji nogometa, a vendarle ljubitelji nogometa.
Namreč, gledate nekaj na televiziji in nenadoma športnik obleži. In to je osamljen primer.
To se nadaljuje tudi danes, leta 2024, ko je najhitrejši švicarski maratonec pred nekaj
dnevi nenadoma umrl zaradi srčnega napada.
Toda na srečo smo vedno prepeljani, takšni dogodki so na srečo redki in osamljeni primeri.
Vprašanje je, ali so to res osamljeni primeri.
Tako imam jasen odgovor, a morda je to le moje izkrivljeno dojemanje. Vabim vas, da z menoj
delite zaznavo, a vas zdaj ne želim dolgočasiti.
V svojih raziskavah imam približno 180 slik iz zadnjih treh let, omejujem se le na zadnjih nekaj tednov.
(!): 16. januarja, star 43 let, je nenadoma in nepričakovano umrl.
22. januar, 23 let, umrl atlet
26. januarja, svetovni prvak v skoku s palico, star 29 let, nenadoma in nepričakovano.
29. januarja je pri 41 letih nepričakovano umrl rekordni strelec panamskih golov, srčni napad. In tako naprej.
Zdaj ne povem vedno datuma. To je skoraj vsakodnevni ritem:
Nenaden in nepričakovan srčni zastoj pri 39 letih.
Šokantna diagnoza, nacionalni igralec pri 28 letih se bori za življenje.
Že eno uro ni bilo srčnega utripa, egiptovski kopač je bil v smrtni nevarnosti.
Argentinski profesionalec se na tekmi zgrudi zaradi krvnega strdka.
Nekdanji igralec ekipe je umrl v 44. letu starosti zaradi srčnega napada.
Arsenalov zvezdnik se zgrudi na igrišču, to je tudi fotografija iz ženskega nogometa, kjer je
prav tako prišlo do tega edinstvenega dogodka.
Na isti dan, 1. aprila, je drugi naslov v starosti 24 let doživel kap, ki jo je utrpel nacionalni igralec.
Na Štajerskem nenadoma in nepričakovano umre 24-letni nogometaš.
Tekma v Italiji prekinjena, zvezdnik Rome je padel na igrišču.
Nogometaš pri 26 letih umre zaradi zastoja srca, potem ko je dosegel gol.
Nepričakovano je umrl 43-letni nekdanji svetovni boksarski prvak.
Nekdanji argentinski napadalec je bil sprejet v bolnišnico z bolečinami v prsih.
Pred kratkim je v nemški, mislim, da regionalni ligi, vratar med tekmo padel in pozneje umrl v bolnišnici.
29-letnik je imel srčni napad, ki ga je kardiolog diagnosticiral kot posledico cepljenja z mRNA.
V zadnjih nekaj dneh jih je bilo še nekaj, potem pa sem končal.
2. maja umre mladi zvezdnik kriketa, star komaj 20 let.
Ko bodo ljudje končno povezali vse skupaj in spoznali: Ne, to ni osamljen primer, ki se
dogaja samo v nogometu ali samo športnikom.
To so le stvari, ki se pojavljajo v osrednjih medijih. Pod površjem jih je na tisoče, na desettisoče.
Da o številu neprijavljenih primerov niti ne govorim.
O strašnih stvareh lahko le ugibamo, a o njih ne ugibamo le danes, ampak že dolgo.
Vedno znova slišimo: "Nisi mogel vedeti bolje." Da, da, da, da, da!
Resni zdravniki in resni novinarji to vedo in na to vedno opozarjajo.
To, kar vam na kratko prikazujem za seboj, je kazenska ovadba, ki jo je naš pogumni odvetnik Dr. Wolfgang
Schmidauer vložil v imenu nas EMU. To je iz februarja 2022.
Ta kazenska ovadba je usmerjena proti ministru za zdravje Mücksteinu in celotnemu odboru za cepljenje.
Zdaj bi vam rad prihranil vse podrobnosti. Toda eden od poudarkov te kazenske ovadbe je bila tema miokarditisa,
tromboze, nevarnih znakov, zlasti nenadne srčne smrti.
To je bilo podprto z dokumenti Inštituta Paula Ehrlicha. Z drugimi besedami, ne le iz
kateregakoli vira, ampak iz vladnega svetovalnega organa.
Te kazenske prijave verjetno niso jemali tako resno, sicer bi se kaj razkrilo.
Za vsak primer, če kdo reče, da tega niste mogli vedeti.
Potrošili smo denar, pripravili oglas APA OTS in ta oglas APA je bil osem dni najbolj bran naslov v Avstriji.
Očitno jo je torej prebralo veliko ljudi, a očitno noben novinar iz osrednjih medijev,
zlasti ne iz ORF. Ker o tem niso nikoli poročali.
Ale kaj je ORF že storil: Deset mesecev pozneje so še vedno očitno širili lažne novice.
V tistem času je bila pripravljena oddaja o stranskih učinkih cepljenja, ki so jih poskušali omiliti.
Miokarditis in trombozo pa so predstavili kot neškodljiva simptoma, ki ju je mogoče dobro zdraviti.
To je banaliziranje dejstev.
In to, ponavljam, je nevarnost za našo družbo zaradi lažnega ali enostranskega poročanja.
Ker je banaliziranje teh tveganj ljudi še naprej gnalo v iglo.
Začnimo z Güntherjem Mayrom.
Günther Mayr je vodja uredniškega oddelka za znanost pri ORF.
Več virov mi je povedalo, da v bistvu določa zgodbo, religijo, ki jo govorijo tudi voditelji.
V zadnjih štirih letih so ljudje, kot je on, ugotovili, da so svetovno priznani zdravniki, kot je Andreas
Sönnichsen - očrnil jih je in določil novo vrsto medicine.
Načeloma je treba o tem dvomiti, vendar bi vam rad predstavil primer, zakaj je ta oseba širila nevarne lažne novice.
Nevarne lažne novice!
Kot primer bi rad navedel podjetje AstraZeneca, o katerem trenutno spet vsi govorijo.
Skupaj z mano se na hitro ozrite nazaj v leto 2021.
Nemški minister za zdravje Spahn pred mediji 15. marca
- Pritisk je bil tako velik, da se mi zdi, da je takrat umrlo približno 15 ljudi.
- in je dejal: "Družbo AstraZeneca umikamo s trga in je ne vnašamo več v naše prebivalstvo, saj ni več odgovorna.
Pet dni pozneje, 20. marca, je v Avstriji umrla tudi medicinska sestra, očitno zaradi cepljenja s cepivom družbe AstraZeneca.
Dan pozneje, 21. marca, pa je šef, vodja znanstvenega uredništva, od jutra do večera na vseh programih
ORF dejal, citiram: "AstraZeneca je zelo, zelo varna.
Verjetnost, da bi z virusom zboleli za trombozo, je veliko večja kot s cepljenjem."
Vprašal sem se, v čigavem interesu govori? Ali verjame v to, kar govori? Ali je odgovoren?
Je v službi znanosti? Je v službi farmacevtskega lobija?
Ali je v službi vlade, ki ima še vedno nekaj milijonov odmerkov, ki jih je treba cepiti? Ne vem.
Ni moja naloga, da to preverjam.
Vem le, da je neodgovorno dajati takšne izjave ob teh dejstvih, ki so bila takrat že na mizi.
In danes, najpozneje po protokolih RKI, vemo, da je to in še veliko, veliko drugih stvari, ki jih je ta človek povedal, pa
naj gre za teste, maske ali zapore - vse to so lažne novice.
Pri vsem, kar je bilo, je bil na mestu.
Običajno je v zasebnem sektorju, vsaj na Japonskem, del kulture, da se opravičiš za neuspeh ali izgubo službe.
Ali menite, da je v interesu Güntherja Mayra in njegovih učencev na ORF, če lahko tako rečem, da je v
njihovem interesu, da resno analizirajo protokole RKI?
Moj odgovor na to vprašanje je jasen: ne, ker bi s tem razkrili svoje lastne napake. S tem bi si odrezali lastno vejo.
Zato je na nas, da začnemo s ponovno oceno od zunaj in tako rekoč pritisnemo na civilno raven.
Rad bi se zahvalil vsem preostalim medijem, ki izpolnjujejo svojo novinarsko dolžnost in nam pomagajo, da
to vprašanje v zvezi z ORF tako rekoč peljemo naprej.
Odvetnik Alexander Todor-Kostic je pripravil pritožbo ORF na KommAustria.
Od samega začetka ukrepov v zvezi s koronavirusom je bil zelo kritičen, vendar tudi zelo naklonjen,
zlasti ljudem, ki so v tem času trpeli krivico.
Prav tako je bil označen za zanikovalca korone, prešuštnika in desničarskega ekstremista.
Alexander Todor-Kostić: Ob takšnih bojnih besedah se počutim vzvišenega.
S predstavniki medijev in vladnimi uradniki bi se kadar koli soočil z razpravami na dejanski ravni, vendar se to ni
zgodilo, ker so bile, kot vsi vemo, takšne razprave preprečene.
Šlo je celo tako daleč, da leta 2020, ko smo se združili prek platforme Odvetniki za temeljne pravice in nato stopili v stik z
zdravniki, kot so Andreas Sönnichsen, Martin Haditsch in druge zelo zaslužne osebnosti, nismo imeli več
možnosti, da bi svoje mnenje posredovali prek medijev.
Ta je bil izklopljen.
Obstajalo je standardizirano mnenje, obstajali so mediji, ki so bili usklajeni z istim mišljenjem, z izjemo alternativnih medijev,
ki so postajali vse močnejši in so nato resnično začeli opravljati tisto, kar bi morali opravljati vodilni mediji, kot pravijo.
Zame je bila to pravzaprav najnižja točka demokracije, saj vsi vemo, da demokratična ustavna država
temelji na diskurzu in svobodnem izražanju mnenj.
Še nižja točka je bila, da smo morali objaviti oglas (!) v letniku 2021, da smo sploh lahko ljudem posredovali
svoje teze ter kritiko in skepso do takratnih ukrepov, do politike zvezne vlade glede koronacijskih ukrepov.
Vanjo smo vložili denar - takrat so jo podpirali tudi sponzorji.
- in prek zunajparlamentarnega preiskovalnega odbora Corona smo objavili oglas, ki je bil objavljen v več medijih.
Več jih je to zavrnilo. Prav tako niso hoteli natisniti oglasa v zameno za denar.
To je bilo zelo blizu totalitarnemu pristopu, moram reči.
Tako je bilo, ko smo objavili ta oglas in so nas ti standardizirani mediji, in sicer zelo ugledni novinarji - zdaj
lahko omenim Armina Wolfa, h kateremu se bomo še vrnili, in Floriana Klenka -, soočili s tem, da nas niso povabili k
obravnavi teh vprašanj, ampak so nas obravnavali kot zanikovalce korone. Citat Armina Wolfa in
citat razširjevalca lažnih novic Floriana Klenka.
Kaj smo trdili v tem oglasu?
Trdili smo ali se spraševali, ali zahteva po maskah na način, kot je bila uvedena, ne povzroča več škode kot koristi.
Izpodbijali smo teste PCR in nasprotovali obveznemu cepljenju, ki so ga takrat množično zavračali, ter opozarjali na
stransko škodo, ki je po zadnjih statističnih podatkih ocenjena na več kot 700 milijard, če vse skupaj seštejemo.
To je bil naš zločin, to je bil padec v nemilost, da so nas tako rekoč označili za zanikovalce korone.
Nato smo se v skupini zdravnikov in odvetnikov branili pred tem in vložili tožbo za izdajo sodne prepovedi
proti Arminu Wolfu in Florianu Klenku, ki smo jo v obeh primerih izgubili na vrhovnem sodišču.
To je bila zame kot pravnika, odvetnika, zagovornika temeljnih pravic v republiki in demokraciji najnižja točka.
Tako sem spoznal, da bi morali vsi držati jezik za zobmi, da nas ne bi smelo skrbeti, ampak da se lahko varno
prepustimo Republiki Avstriji, državi, ki nam s svojo državno oblastjo vsak dan narekuje, kaj naj mislimo in počnemo.
To je bil tako rekoč uvod.
Pikantno pri vsem skupaj je, da se danes ponovno ukvarjamo z Arminom Wolfom v spisih RKI, ki
jih je hvalevredno razkrila spletna revija Polar.
Armin Wolf je spet tisti mojster, ki zdaj stopa nazaj pred zaveso, tako rekoč kot oseba, ki nas je takrat užalil zaradi dejstev, ki
so bila morda točno takšna, kot smo jih kritizirali, in ki še naprej govori o nasprotnikih ukrepov, o lateralnih mislecih, o
ljudeh, ki se zdaj veselijo, ker so morda nekje našli uspeh, ne da bi se tej temi
posvetil z najmanjšim kančkom novinarskega pristopa.
In seveda sem takoj pomislil, da tega ne smemo pustiti tako daleč.
Zdaj bi bil res pravi čas, da ga ponovno preizkusite.
Ker zdaj ne gre za kakšno malenkost ali stransko podrobnost, za obtožbo proti ORF, da je nekje kršila zahtevo po objektivnosti,
ampak gre zdaj za to, ali je javna radiotelevizija sposobna razčistiti takšen škandal, ali ima lastno moč, ali ima tudi
samočistilno moč, da ukrepa na tem področju. Ali pa imamo opravka z ORF, ki se tako ali tako še naprej drži politične
zgodbe, kot je pokazalo to zadnje poročilo 25. marca v ZIB 2.
In če pogledamo, moramo biti iskreni, da se ni nič spremenilo.
Menim, da ORF ravna tako, kot ravna zdaj, z dobrim razlogom, saj bi se moral opravičiti.
Lahko si predstavljate, da nas je v ta položaj takrat prisilila vlada z ORF.
Ta zgodba o podjetju Corona nikoli ni bila povezana z varovanjem zdravja. Ni šlo za to.
Šlo je za vzpostavitev nadzora in omejevanje prebivalstva, da bi ga na koncu čim bolj
prisilili v to injekcijo Covid-19. To je bil cilj.
Drage gledalke in gledalci, vredno je prisluhniti nadaljnjim pripombam Aleksandra Todor-Kostića o neprimernem ravnanju
voditelja ORF Armina Wolfa v videoposnetku tiskovne konference. Njegova kritika na račun ORF velja tudi za druge vpletene osebe:
Kaj pa regionalni direktorji, ki sodelujejo z vsemi regionalnimi guvernerji, ki so jih predhodno izbrali?
Kaj pa drugi uredniki, ki so odgovorni za poročanje, ki smo ga imeli, kjer je prišlo do tega soglasnega mnenja?
ORF je nadzorni organ in temu ni niti blizu. Je posrednik ne le zvezne vlade, temveč tudi
farmacevtske industrije. In to je treba ustaviti.
Če že moramo plačevati obvezne prispevke za ORF, imamo pravico, da tudi tu dobimo objektivno poročanje.
Vendar je ORF tako daleč od tega, da ne moremo pričakovati, da se bo to zgodilo v naslednjih nekaj letih.
Prav tako sem zastopan v platformi, v okviru katere podpiramo tukajšnje prebivalstvo, ki nasprotuje prispevku ORF.
In lahko rečem le: dokler ORF ne bo v celoti uredniško in strukturno reformirana, ne bo
mogla opravljati svoje naloge javne službe.
In glave se morajo obrniti. Nekaj se mora temeljito spremeniti. Tega ni več mogoče doseči s kozmetiko.
Avtor, znanstvenik in zdravnik Dr. Andreas Sönnichsen je že od samega začetka kritiziral ukrepe,
pozneje pa tudi cepljenje in način zdravljenja ljudi.
Dr. Andreas Sönnichsen: Gospe in gospodje, res je presenetljivo, kaj vse je zdaj prišlo na dan zaradi protokolov RKI.
Spomnim se 20. marca 2020, ko je bila zapora v Avstriji stara le štiri dni. V Nemčiji je bila sprejeta, vendar se še ni izvajala.
Pod mojim vodstvom smo v nemški mreži za z dokazi podprto medicino izdali prvo izjavo.
Objavljena je bila z naslovom: Kje so dokazi?
In prav ta vprašanja so bila dejansko zastavljena na samem RKI.
To se mi zdi zelo presenetljivo.
Moram se malce strinjati, saj je RKI dejansko - Lauterbach ima popolnoma prav - opravil
odlično znanstveno delo, vsaj na nižjih oddelkih.
Vse so naredili prav, vendar riba smrdi od glave.
Vodstvo RKI in politična garnitura, ki tako rekoč pokriva RKI, tega nista upoštevala ali pa sta storila ravno
nasprotno od tega, kar so dejansko povedali nižji oddelki v RKI.
Markus Haintz je odvetnik in je že od samega začetka glasen kritik ukrepov proti koronavirusom.
Že nekaj časa dela tudi kot novinar in uspešno vodi svoj spletni portal Haintz.Media. Markus
Haintz: Najprej se moram strinjati z Alexandrom.
RKI v bistvu dobro opravlja svoje delo. Vprašanje je, kako se bo to politično izvajalo.
Zato je večina številk, podatkov in dejstev v RKI pravilnih že na začetku.
Težava je le v političnem vplivu, saj je RKI najvišji zvezni organ.
In ko ORF pravi, da RKI in Zvezno ministrstvo za zdravje govorita isto.
- zveznega ministrstva za zdravje, lahko zvezni minister za zdravje izda navodila RKI.
Zato zvezna vlada govori ali je govorila prek RKI. To je zelo pomembno upoštevati.
In povsem jasno je, zakaj ni interesa za razjasnitev: ker so se vsi strinjali s tem - v
medijih, politiki, sodstvu in gospodarstvu.
V krizo s koronavirusom, ki je bila napačno označena kot pandemija koronavirusov, je bilo vključenih toliko ljudi,
da je izredno težko pričakovati kakršno koli pojasnilo.
O tem morate razmisliti: Kako se lotiti celotne zadeve?
Najprej, kot sem že večkrat jasno povedal, pojasnil ne smemo prepustiti odgovornim.
Predvsem pa jih ne smemo prepustiti storilcem. Mnogi od teh storilcev so še vedno na položajih.
Tako je tudi s sodstvom: vsi so se že igrali in se bodo tudi naslednjič, če svobodni mediji in civilna
družba ne bodo dovolj glasni in bodo končno odprli usta.
Ker to še vedno pogrešam. Marsikomu je premalo, da bi rekel: Ja, morda tudi jaz tako vidim, vendar si ne upam odpreti ust.
To sem nedavno spet opazil pri svojih kolegih pravnikih.
To pravi veliko ljudi: Da, mislim, da je super, kar nekateri počnejo, kar počnem jaz. Vsi stojimo za
vami. Vendar to ne pomaga. Moramo vam stati ob strani.
Resnično je velik problem, da še vedno premalo ljudi govori o tem.
To se moramo naučiti za prihodnost.
Seveda pa je treba podpirati tudi neodvisne medije, saj so na koncu prav oni tisti, ki govorijo.
Pomembno je, da stari mediji, uveljavljeni mediji in javne radiotelevizije ljudem, s katerimi delamo, še enkrat jasno
povedo, kaj delajo: Vsem, ki delajo z nami, je treba jasno povedati: "Morate poročati, ne smete pa ljudi prevzgajati.
Vaša naloga ni oblikovanje politike.
Vaša naloga je, da ljudi obveščate in jim omogočite, da si ustvarijo lastno mnenje.
To je naloga medijev.
Ne da bi bil nekakšen politični pomočnik in da bi stvari uveljavljal samo zato, ker je to politično zaželeno.
V demokraciji potrebujemo preglednost.
Če nam država želi odvzeti pravice, ki nas predstavljajo, mora to upravičiti.
Potem želim, da so razlogi za to pregledni in da tega ne moremo storiti v majhni sobi, z
redigiranimi zapisniki, ampak v javni razpravi.
Za to potrebujemo medije, uveljavljene medije in svobodne medije.
Dragi gledalci, kot je bilo pričakovati, so ORF in drugi osrednji mediji to tiskovno konferenco WIR EMU popolnoma prezrli.
To je bilo vredno vsaj kratke novice za zasebno televizijo Servus TV.
Vendar so novi mediji, kot so AUF1, RTV in Info-DIREKT, izpolnjevali svoje informacijske naloge.
O tem so poročali takoj in ustrezno, kot je to zdaj storila televizija Kla.TV.
Dostop do celotne novinarske konference najdete pod tem programom.
Če se vrnem na začetek na koncu - dvorezni meč, ki je bil prikazan tam, je še vedno v sobi.
To je: ALI prenehati plačevati licenčnino ORF - to bi lahko povzročilo kazenske težave tistim, ki nočejo plačevati.
ALI še naprej plačujete pristojbino - to pomeni, da se izpostavljate kazenskemu pregonu, saj je finančno
sodelovanje pri kriminalnih dejavnostih zakonsko prepovedano.
Kako ravnate z ORF?