У свом најновијем програму оснивач Kla.TV-а Иво Сасек изнео је 40 разлога зашто не плаћа
Серафе, односно обавезну медијску таксу у Швајцарској.
Високорангирани стручњаци су класификовали извештавање државних контролисаних медија у земљама Д-А-Х
као криминално и изузетно опасно по јавну добробит.
Ово открива двосечан мач:
Очигледан аспект је да ће они који одбију да плате бити предмет кривичног поступка.
Међутим, скривена страна је да је нелегално да људи финансијски учествују у криминалним активностима.
У Аустрији је нова домаћинска претплата ORF-а од 2024. године заменила претходну GIS претплату
и наплаћује је ORF-Beitrags Service GmbH (OBS).
Као што је Kla.TV већ открила у документарцима "Досије ORF – корупција и међузависност у великом обиму" и "Досије ORF –
скривени утицај", постоје и разлози да се не плаћа лиценцна накнада ORF-а како се не би било
суучесник у финансирању "криминалне организације":
● Највише плате у ОРФ-у изазивају јавни бес
● Зависност од корпорација поткопава независност ОРФ-а
● Опсежна политичка међузависност поткопава функцију контроле
● Манипулисано извештавање у корист политике: Оставка главног уредника ORF2 и регионалног директора ORF-а
Сада, у октобру 2023. године, чак је и Аустријски уставни суд пресудио да ORF делује неуставно због
неовлашћеног политичког именовања својих одбора.
Штавише, ОРФ је ухваћен у цензури уживо у октобру 2023. године.
Током интервјуа о питањима климе, познатом скијашу Бени Рајху је директор ОРФ-а наложио да више не говори.
Погледајте и однос: . Скијамо на око 10 глечера у Аустрији, али их вероватно имамо 500 или више, па је то веома велики број.
А глечери се повлаче свуда, и када видите ове слике
"Престани!" рекоше. Престани шта? Нећу рећи ништа више.
Упркос свим истражним радовима, упркос континуираном откривању скандала представљених као теорије завере, ОРФ
не жели да регулише своје извештавање да буде ИСТИНИТО.
Да ли одговорнима недостаје храбрости да признају своје грешке и суоче се са
последицама, или постоје други разлози за ово понашање?
Најновије извештавање ORF-а о скандалу RKI пружа још један разлог за уздржавање од плаћања пореза на домаћинство.
Протоколи РКИ, које је објавио немачки онлајн часопис "Мултиполар", изазвали су велико негодовање међу становништвом.
Сада су се немачки медији осетили обавезним да о томе известе.
ORF је такође каснио са извештавањем о том питању – али извештај ZIB 2 од 25. марта, а посебно начин на који га је презентовао
Армин Вулф, био је пристрасан, манипулативан и никако објективан.
Али уверите се сами.
Армин Волф: "А сада у Немачку, где раније тајни записници из првих месеци пандемије изазивају узбуну."
То се односи на транскрипте из РКИ, Института Роберта Коха, који саветује немачку владу.
Десничарски онлајн часопис је преко суда натерао на објављивање ових записника, а противници тих мера из тог времена
сада се осећају потврђенима; на пример, због критичких коментара о корисности FFP2 маски или карантина.
Такозвани бочни мислиоци се радују на друштвеним мрежама – али неоправдано, кажу РКИ и немачка влада.
Цитате не треба извлачити из контекста.
Осим овог трогодишњег извештаја на ZIB 2, на ORF-у није било даљег извештавања о RKI протоколима.
Због овог извештаја ORF-а, WIR EMU су одржали конференцију за штампу у Линцу 7. маја.
EMU означава искрено, храбро и непоколебљиво.
Удружење за унапређење друштва и добробити је мрежа непартијских појединаца који пружају међусобну подршку и помоћ.
ЕМУ су поднели жалбу Комаустрији због извештавања ОРФ-а о протоколима РКИ.
Поштовани гледаоци, ова конференција за штампу била је о много више од става ОРФ-а о протоколима РКИ.
Говорници су истакли да ОРФ и даље потискује јавни дискурс или неутрално извештавање о питању коронавируса.
Они су се жалили да до сада није било суштинских разговора са представницима медија и владиним званичницима.
Погледајте изводе са ове информативне конференције.
Почињемо са Сабином Шпоглер-Динзе. Она је дуго година радила за програм "Seitenblicke" на ORF-у.
Међутим, због правила 2G, од јесени 2021. године јој више није било дозвољено да улази у
компанију и после 25 година је изгубила посао.
Сада послушајте колико је ОРФ у то време био манипулативан мерама које је предузео унутар своје организације.
Сабине Шпоглер-Динзе: Дозвољено ми је да радим до јесени 2021. године, када ми је одобрен привремени
боравак. Онда, када је ORF увео де факто обавезу вакцинације за запослене, морала сам да одем.
Међутим, чак и до тог тренутка, мере предузете током снимања и презентација биле су, како да
кажемо, не увек разумне или разумно оправдане.
Овде имамо симболичну слику која вам даје представу о томе какви су могли бити услови рада.
Морали смо да водимо интервјуе са дваметарским риболовачким штаповима, али нам је након тога било
дозвољено да станемо један поред другог за фотографисање.
Најважнија ствар је увек била да гледалац осети да су све мере изузетно разумне и да ће их сви, свуда, поштовати.
Наравно, то није био случај. У позадини је све увек било другачије.
Стајали су заједно, али испред камере су држали размак од два метра.
Никоме није било дозвољено да се у позадини креће без маске; такви су одмах били исечени. Циљ је био да се створи илузија
да сви поступају у складу са свим што је влада прописала.
Маска за кључне речи: Можете видети да је интервјуер морао да носи маску, али интервјуисани није.
Све је било потпуно произвољно. Упутства су гласила: данас сви морају да носе маску, сутра
само интервјуери, онда поново напољу, па опет не.
Дакле, било је, рецимо, не баш корисно.
И такође је било да ако бисте то доводили у питање, од самог почетка су вас гледали са сумњом
и прилично брзо су вас означили као маргиналца.
И неки људи, познати као бочни мислиоци, и данас се држе ове приче. Да је свако ко поставља критичка
питања, ко жели да завири мало иза фасаде, бочни мислилац.
И управо зато смо данас овде, зашто седимо овде.
Сада послушајте Бернхарда Косту, портпарола ЕМУ. Он говори из срца многих група, иницијатива и компанија:
Бернхард Коста: И вероватно говорим у име стотина хиљада других незадовољних плаћалаца
обавезне лиценцне накнаде и корисника ОРФ-а.
Дакле, иза ове жалбе стоји права снага.
У дугој и скупој правној борби, новинар Пол Шрајер је успео да натера РКИ да објави записнике.
И још један, Питер Хане, ветеран ЗДФ-а, рекао је да фајлови РКИ показују да су све теорије завере чиста стварност.
Дакле, нешто се догодило.
Овај ветар, који је прошао кроз медијски пејзаж у Немачкој, зауставио се на капијама ОРФ-а.
Као једноставан човек, порески обвезник и забринути отац троје деце, дозволите ми да кажем неколико општих речи о овој теми.
И поново то понављам, и искрено то мислим: верујем да нам је, посебно у тешким временима, потребан снажан,
независан ОРФ, и радо бих за њега плаћао лиценцну накнаду.
Било би вредно за мене. Али ORF тренутно, не само тренутно, већ већ четири године, стоји на путу помирењу са прошлошћу.
И сада ово кажем без двосмислености: по мом мишљењу, ово је опасност, права опасност за наше
друштво, изазвана латентним, једностраним извештавањем.
И он то поново показује, играјући потпуно неславну улогу у прикривању онога што је, вероватно,
највећи медицинско-политички скандал у људској историји.
Мислим да чињенице које су тренутно на столу јасно то показују.
Пошто ORF не подразумева преиспитивање, као што је постало јасно у протеклим данима и недељама, трудим се да
допринесем преиспитивању у оквиру својих емоционалних и цивилно-друштвених могућности.
И ја лично сам убеђен да се помирење са прошлошћу може започети тек када општа јавност заиста
схвати шта се овде догодило и шта се још увек дешава.
И због тога сада има мање речи, али остављам самообјашњавајуће слике да говоре за себе.
Радим ово у Телеграм стилу, у убрзаном приказу. Али ово су слике из системских медија, јер су системски медији поуздани.
И све је почело средином 2021. године на Европском првенству у фудбалу, где су се само
фудбалски навијачи први пут срели са новим догађајем.
Наиме, гледате нешто на телевизији и изненада се један спортиста сруши. Али то је изолиран случај.
И ово се наставља и данас, 2024. године, када је пре само неколико дана најбржи швајцарски
маратонац изненада пао, доживео срчани удар и умро.
Али, срећом, ми смо увек превезани, а такви догађаји су, срећом, ретки и изоловани случајеви.
И питање је: да ли су ово заиста изоловани случајеви?
Па, имам јасан одговор на то, али можда је то само моја искривљена перцепција. Позивам те да поделиш своју
перцепцију са мном, и не желим да те сада досађујем.
У свом истраживању имам око 180 слика из последње три године, али се ограничавам само на последњих неколико недеља.
(!): 16. јануара, у 43. години, изненада, неочекивано преминуо.
22. јануара, 23-годишњи атлетичар умро
26. јануара, светски првак у скоку мотком, 29 година, изненада и неочекивано.
29. јануара, рекордер Панаме по броју голова са 41 поготком, умро је потпуно неочекивано од срчаног удара. И тако даље.
Сада не увек наводим датум. То је скоро свакодневно:
Срчани застој у 39. години, изненадан и неочекиван.
Шокантна дијагноза: национални репрезентативац, стар 28 година, бори се за живот.
Нема откуцаја срца сат времена, египатски фудбалер у критичном стању.
Аргентински професионалац се срушио током утакмице, крвни угрушак.
Бивши играч тима преминуо је у 44. години од срчаног удара.
Звезда Арсенала се срушила на терену; ово је такође фотографија женског фудбала, где је овај јединствени догађај такође стигао.
Исте године, 1. априла, други наслов у 24. години: национални играч доживео мождани удар.
У Штајерској је фудбалер изненада и неочекивано умро у 24. години.
Утакмица прекинута у Италији након што се звезда Роме срушила на терену.
У 26. години живота фудбалер је преминуо од срчаног удара након што је постигао гол.
43-годишњи бивши светски боксерски шампион изненада умро.
Бивши нападач Аргентине примљен у болницу због болова у грудима.
Недавно у немачкој, верујем регионалној лиги, голман се срушио током утакмице и касније је преминуо у болници.
29-годишња жена је доживела срчани удар, који је кардиолог дијагностиковао као последицу мРНК вакцинације.
И било их је још неколико у последњих неколико дана, али сам онда престао.
2. маја млада крикет звезда преминула је у 20. години.
Када људи коначно повежу тачке и схвате: Не, ово није изолиран случај који се дешава само у фудбалу или само спортистима.
Ово су само ствари које се појављују у мейнстрим медијима. Испод површине се дешавају хиљаде, десетине хиљада ствари.
Чак ни не желим да помињем процењени број непојављених случајева, чак ни не желим то да изговорим наглас.
Можемо само да замислимо ужасне ствари, и то није нешто што смо тек данас схватили, већ нешто што смо дуго могли да замислимо.
Стално то чујемо: "Ниси могао знати боље." Да, да, да!
И угледни медицински стручњаци и угледни новинари су то знали и увек су на то указивали.
Оно што вам укратко показујем иза себе је кривична пријава коју је у наше име, EMU-а, поднео наш храбри адвокат
др Волфганг Шмидауер. Датира из фебруара 2022. године.
Ова кривична пријава је упућена против министра здравља Мјукштајна и целог комитета за вакцинацију.
Желео бих да вас у овом тренутку поштедим свих детаља. Међутим, један од фокуса ове кривичне пријаве био је
питање миокардитиса, тромбозе и упозорења о опасностима, посебно о изненадној срчаној смрти.
И ово је поткрепљено документима Института Паула Ерлиха. Дакле, не само неки нејасан извор, већ од владиног саветодавног тела.
Вероватно нису озбиљно схватили ову кривичну пријаву, иначе би нешто из тога испало.
Али само ако неко каже да то нисте могли знати.
Уложили смо новац, издали саопштење за јавност APA-OTS, и ово саопштење APA било је најчитанији наслов у Аустрији осам дана.
Дакле, очигледно су многи људи то прочитали, али, очигледно, ниједан новинар из мейнстрим медија, а
посебно не из ОРФ-а, јер о томе никада није извештавано.
Али оно што је ОРФ већ урадио јесте ово: десет месеци касније, он и даље безочно шири лажне вести.
У то време је направљена емисија о нежељеним ефектима вакцинације, у настојању да се то питање умањи. Миокардитис и тромбоза
су представљени као безазлени симптоми које је лако лечити.
То је тривијализација чињеница.
И то, понављам, представља опасност за наше друштво коју изазива лажно или једнострано извештавање.
Јер су, тривијализујући ове ризике, људи и даље били нагонени на иглу.
И хајде да почнемо са Гинтером Мајром.
Гинтер Мајр је шеф научне уредничке секције у ОРФ-у.
Према неколико извора, он у суштини пружа наратив и религију које презентери такође изражавају.
Људи попут њега су током последње четири године утврдили да су их глобално признати медицински стручњаци, као што су
Андреас Сонниксен, клеветали и дефинисали нови тип медицине.
Вреди се у принципу запитати о овоме, али бих желео да дам пример зашто ова особа непрестано шири опасне лажне вести.
Опасне лажне вести!
И желео бих да узмем пример АстраЗенеке, која је тренутно поново на уснама свих.
Придружите ми се у кратком осврту на годину 2021.
15. марта немачки министар здравља Шпан се обраћа медијима.
- Притисак је постао толико велики да је, колико знам, у то време било око 15 смртних случајева.
- и он је рекао: Уклањамо АстраЗенеку са тржишта и више је нећемо примењивати на нашу популацију; она више није одговорна.
Пет дана касније, 20. марта, у Аустрији је преминула и медицинска сестра, очигледно као
доказана последица вакцинације АстраЗенеком.
И дан касније, 21. марта, шеф научног уредништва иде у све програме ORF-а од јутра до вечери и каже,
и цитирам: "АстраЗенека је веома, веома безбедна."
Вероватноћа развоја тромбозе узроковане вирусом значајно је већа него уз вакцину.
Питао сам се, чије интересе он заступа? Да ли он верује у оно што говори? Да ли је то одговорно?
Да ли он служи науци? Да ли он служи фармацеутском лобију?
Да ли он ради за владу, која још увек има неколико милиона доза које треба да буду примењене? Не знам.
Није мој посао да то доводим у питање.
Једноставно знам да је неодговорно износити такве изјаве имајући у виду ове чињенице, које су у то време већ биле на столу.
А данас, према најновијим протоколима РКИ, знамо да су ове и многе, многе друге ствари које је овај човек изнео, било да
се ради о тестовима, маскама или карантину, све лажне вести.
Он је грешио у свему у чему је могао да погреши.
И обично би се у приватном сектору рекло да је, барем у Јапану, део културе да се извините
због грешака или, у најмању руку, изгубите посао.
Да ли верујете да је то у интересу Гинтера Мајра и његових ученика у ОРФ-у, ако могу тако рећи, да је то у
интересу оних који желе озбиљно да преиспитају протоколе РКИ?
Мој одговор на то је јасан: не, јер би то открило сопствени неуспех. То би било као да
сечете сопствени нос да бисте наштетили свом лицу.
И зато је на нама да покренемо процес помирења са прошлошћу споља и, такорећи, вршимо притисак из цивилне сфере.
И желео бих да захвалим свим преосталим медијским кућама које испуњавају своју новинарску дужност бриге и помажу нам
да, такорећи, померимо ово питање у вези са ОРФ-ом унапред.
Адвокат Александар Тодор-Костић саставио је жалбу ORF-а Комисији за аустријске медије.
Он је од самог почетка био веома критичан према мерама у вези са коронавирусом, али и веома подржавајући,
посебно према људима који су у том периоду претрпели неправду.
И њега су такође означили као негираоца коронавируса, теоретичара завере и десничарског екстремисту.
Александар Тодор-Костић: Осећам се изнад таквих борбених термина.
Био бих срећан да сам у било ком тренутку могао да учествујем у објективним дискусијама са представницима медија и
званичницима владе, али то се није догодило јер су, као што је добро познато, такве дискусије биле спречене.
Ово је дошло дотле да смо 2020. године, када смо се окупили на платформи Адвокати за основна права и ступили у контакт са
лекарима као што су Андреас Зонихсен, Мартин Хадич и друге високо поштоване личности, више нисмо
имали прилику да пренесемо наше мишљење преко медија.
То је било искључено.
Постојао је консензус, медији су сви певали из истог хора, осим алтернативних медија, који су све јачи и заиста су уступили да
пруже оно што су, како кажу, требали да пруже мейнстрим медији.
А за мене је то заправо био најнижи тренутак демократије, јер, као што сви знамо, демократска уставна
држава напредује захваљујући дијалогу и слободи изражавања.
А још већи пад је био то што смо 2021. године морали да објавимо оглас (!) како бисмо уопште могли да донесемо јавности
наше тезе, нашу критику и наш скептицизам у вези са тадашњим мерама и политиком немачке владе према коронавирусу.
Уложили смо новац – у то време су постојали и спонзори који су то подржавали.
– и објавили смо оглас преко ванпарламентарног Комитета за истрагу Коронавируса, који је објављен у неколико медија.
Неколико је одбило. Они су такође одбили да објаве оглас за новац.
То је било веома близу – заиста морам рећи, то су тоталитарне особине.
Дакле, шта се десило јесте да смо објавили овај оглас и, рефлексно, ти главни медији, конкретно веома истакнути новинари –
могу да поменем Армина Вулфа, на кога ћемо се касније вратити, и Флоријана Кленка – суочили су нас не са захтевом да расправљамо о
овим питањима, већ као негираоце коронавируса. Оригинални звучни запис Армина Вулфа и шириоца
лажних вести Оригинални звучни запис Флоријана Кленка.
Шта смо тврдили у овом огласу?
Ми смо тврдили или доводили у питање да захтев за ношење маске, онако како је наметнут, наноси више штете него користи.
Поставили смо под знаком питања ПЦР тестове и успротивили се обавезној вакцинацији, коју су у то време још увек жестоко
порицали, и упозорили на колатералну штету, која се, по мом мишљењу, према најновијим статистикама,
ако се све сабере, процењује на преко 700 милијарди.
То је био наш злочин, то је било падање у грех, што смо, такорећи, били означени као порицатељи коронавируса.
Ми смо се у групи лекара и правника супротставили овоме и поднели тужбу и захтев за привремену меру забране против Армина Волка и
Флоријана Кленка, али смо оба случаја изгубили на Високом суду.
То је био најнижи тренутак за мене као адвоката, као правника, као браниоца основних права у републици, у демократији.
Дакле, приметио сам да сви треба да ћутимо, да се не бринемо, али да можемо безбедно да се препустимо рукама Републике
Аустрије, државе која користи свој ауторитет да нам сваког дана говори шта да мислимо и шта да радимо.
То је био увод, такорећи.
Иронија целе приче је у томе што се данас, у фајловима РКИ-ја, које је похвално прибавио онлајн
часопис Polar, поново суочавамо са Армином Волфом.
Још једном, Армин Вулф је мозак који нас је раније критиковао због чињеница које су можда баш биле онакве какве смо тврдили, а
сада се враћа у центар пажње и наставља да говори о противницима мера, бочним мислиоцима и људима који се сада
радују јер су негде можда успели, без икаквог покушаја да тему приступи из новинарске перспективе.
И то ме је, наравно, одмах довело у први план, јер сам мислио да не можемо поново да оставимо ствар на томе.
Сада би био заиста добар тренутак да поново покушате.
Јер ово није ни о каквој тривијалној ствари или ситном детаљу, нити о оптуживању ОРФ-а да негде крши принцип објективности – већ
је реч о томе да ли је јавни сервис уопште способан да истражи такав скандал, да ли има снаге за то и да ли поседује моћ
самоочишћења да предузме одговарајуће мере. Или се ради о ORF-у који и даље придржава политичког наратива,
као што је показао најновији извештај 25. марта на ZIB 2.
И да будем искрен, када то погледаш, мораш рећи да се ништа није променило.
Међутим, верујем да ORF сада поступа из оправданих разлога, јер би и сам био обавезан да оправда своје поступке.
Морате да замислите да су нас тада влада и ОРФ приморали у ову ситуацију.
Цела ова прича са коронавирусом никада није била о заштити здравља људи. То никада није била поента.
Било је реч о успостављању контроле и ограничавању становништва како би се на крају што више људи
приморало да прими ову Ковид-19 ињекцију. То је био циљ.
Поштовани гледаоци, вреди послушати даље коментаре Александра Тодор-Костића о неприкладном понашању водитеља ОРФ-а
Армина Вулфа у видео снимку конференције за штампу. Његова критика ОРФ-а такође се односи и на друге укључене особе:
Шта је са регионалним директорима који сарађују са свим регионалним гувернерима које су раније изабрали?
А шта је са осталим уредницима који су били задужени за ово извештавање које смо имали, а
које је довело до овог једногласног мишљења?
ОРФ би требало да буде надзорни орган, али није ни близу испуњавања те улоге. Он је само агент, не само федералне
владе, већ и фармацеутске индустрије. Ово мора да се заустави.
Ако смо обавезни да платимо обавезне ORF лиценцне накнаде, имамо право да очекујемо објективно извештавање.
Међутим, ОРФ је толико удаљен од тога да се не може очекивати да се то догоди у наредних неколико година.
Ја сам такође заступљен на платформи где подржавамо становништво у њиховом противљењу претплати за ОРФ.
И могу само рећи да, све док ORF не прође кроз потпуну уредничку и структурну реформу,
неће моћи да испуни свој мандат јавне службе.
И главе морају да падну. Нешто суштинско мора да се промени. Козметичке мере више нису довољне да се то постигне.
Аутор, научник и лекар др Андреас Зонихсен критиковао је мере од самог почетка, а касније и вакцинацију и лечење људи.
Др Андреас Зоенихсен: Господо и госпође, заиста је запањујуће шта је сада откривено кроз протоколе РКИ.
Сећам се 20. марта 2020. године. Локдаун је у Аустрији био на снази тек четири дана. У Немачкој
је било одлучено, али још није било спроведено.
Под мојим вођством, ми у Немачкој мрежи за медицину засновану на доказима издали смо нашу прву
изјаву. Објављено под насловом: Где су докази?
И управо ова питања су заправо постављена у самом RKI-ју.
И сматрам да је то прилично задивљујуће.
Морам се мало не сложити, јер је РКИ заправо – Лаутербах је апсолутно у праву – РКИ је обавио
одличне научне радове, барем у нижим одељењима.
Урадили су све како треба, али као што сви знамо, риба смрди од главе надоле.
То је, такорећи, игнорисано од стране руководства RKI и политичког естаблишмента, који ефективно надгледа RKI, односно потпуно
супротно од онога што су нижи одсеци RKI заправо изјавили.
Маркус Хајнц је адвокат и од самог почетка је активан критичар мера против коронавируса.
Он такође већ неко време ради као новинар и успешно води свој онлајн портал Haintz.Media. Маркус
Хајнтз: Пре свега, морам да се сложим са Александром.
РКИ сам по себи у основи обавља добар посао. Питање је како се то политички спроводи.
Дакле, већина цифара, података и чињеница у РКИ-ју је за сада тачна.
Једини проблем је политички утицај, јер је РКИ врховна савезна власт.
А када ОРФ онда каже да РКИ и Савезно министарство здравља кажу да је то иста ствар
– Савезно министарство здравља и савезни министар здравља могу издати упутства РКИ.
Зато федерална влада на крају говори или је говорила преко РКИ. Врло је важно то напоменути.
И сасвим је јасно зашто нема интересовања да се ово разјасни: јер су сви били умешани – у
медијима, у политици, у правосуђу, у економији.
Толико људи је прихватило ову кризу изазвану коронавирусом, коју погрешно називају пандемијом коронавируса,
да је невероватно тешко очекивати било какво појашњење.
Мораш да размислиш о томе: како ћеш то урадити?
Пре свега, као што сам често јасно говорио, не смемо препустити задатак подизања свести онима који су за то одговорни.
Изнад свега, не сме их препустити починиоцима. А многи од тих починилаца су и даље на функцијама.
И са судством је исто; сви су играли по тужби, и опет ће то учинити следећи пут ако слободни медији и цивилно
друштво не буду довољно гласни и коначно не проговоре.
Јер ми то и даље недостаје. Многима није довољно да кажу: "Да, можда бих и ја то тако видео, али се не усуђујем да проговорим."
Недавно сам ово поново приметио међу својим колегама адвокатима.
Многи људи кажу: Да, мислим да је оно што неки људи раде, а што и ја радим, сјајно. Сви смо уз
тебе. Али то не помаже. Морамо да станемо поред тебе.
Заиста је велики проблем што и даље превише мало људи јавно говори.
И ми једноставно морамо то научити за будућност.
И, наравно, такође је важно подржати слободне медије, јер су они, у крајњем, гласник.
Важно је да још једном јасно ставимо до знања људима са којима радимо, укључујући оне у традиционалним медијима,
успостављеним медијима и јавном сервису: ваш посао је да извештавате, а не да преображавате људе.
Није ваш посао да се бавите политиком.
Ваш посао је да информишете људе и пружите им могућност да формирају сопствена мишљења.
То је посао медија.
Не бити само било који политички саветник и гурати ствари само зато што је то тренутно политички пожељно.
Потребна нам је транспарентност у демократији.
Ако држава која нас представља жели да нам одузме права, мора да оправда своје поступке.
Онда желим да видим транспарентно оправдање за ово, и то не може да се деси иза затворених врата, не може да се деси са
измењеним записницима, већ мора да се деси у јавној дебати.
И за то нам требају медији, требају нам успостављени медији, а такође нам требају и независни медији.
Поштовани гледаоци, као што се и очекивало, ову WIR EMU конференцију за штампу у
потпуности су игнорисали ОРФ и други мейнстрим медији.
То је барем било вредно кратке помене на приватном каналу Servus TV.
Међутим, нови медијски канали као што су AUF1, RTV и Info-DIREKT испунили су своју дужност да информишу.
Они су о томе извештавали благовремено и прикладно, као што то сада чини Kla.TV.
Приступ целој конференцији за штампу можете пронаћи испод овог преноса.
Да бисмо се вратили на почетак, двосечни мач поменути раније и даље виси над нама.
Ово је: ИЛИ више нема обавезних накнада за ORF – што би могло довести до тога да они који
одбијају да плате буду оптужени за кривично дело.
ИЛИ настављање плаћања накнаде – значи да се излажете кривичном гоњењу, јер је финансијско
учешће у криминалним активностима законом забрањено.
Како се носиш са ОРФ-ом?