Jo daudzi neuzdrošinās.
Viņi saka: "Tas nav iespējams. Jūs nevarat iesūdzēt politiķus."
Jā - jūs varat, jums tikai ir jāgrib!
Un es to izdarīju.
Un es joprojām ražo smailes olbaltumvielas kā mašīna.
Tas ir apkaunojoši.
Un visi politiķi un, pats galvenais, doktors Drostens un, lai kā viņus dēvētu, galvenie varoņi, viņi visi meloja.
Apzināti. Tāpēc es pret viņiem vēršos tiesā.
Tiesvedība ir ceļš uz panākumiem cīņā pret lielāko noziegumu pret cilvēci.
Katharina Kēniga (Katharina Koenig) šo apgalvojumu pauda savā kanālā "Nav laika mirt".
Par godu MWGFD asociācijas rīkotajam preses simpozijam "Vakcinēta, bojāta, noliegta un tagad?" vakcīnā cietušā
Katarīna Kēniga (Katharina Koenig) bez aplinkiem stāsta par daudzu iestāžu sniegto aizliegto palīdzību.
Kla.TV jau ir publicējusi visu viņas bēdu stāstu raidījumā "Vakcīnu radītais kaitējums
+ tā praksē izskatās "atstāšana novārtā"".
Katarīna Kēniga ir iesniegusi sūdzību pret visām organizācijām un cilvēkiem, kas viņai
atteikušies palīdzēt viņas pēcvakuācijas sindroma dēļ.
Tā arī vēršas tiesā pret politiķiem par viņu līdzdalību koronavīrusa noziegumos.
Saskaņā ar ANO Cilvēktiesību konvenciju noziegumiem pret cilvēci nav ne imunitātes, ne noilguma termiņa.
Zemāk varat iepazīties ar viņas runas kopsavilkumu, kura mērķis ir iedrošināt tieši vakcīnu upurus cīnīties un nepadoties.
MWGFD asociācija savā tīmekļa vietnē piedāvā palīdzību vakcinācijas upuriem.
Jūs varat redzēt, ka es svēru 27 kilogramus un divus gadus nevarēju ēst.
Vairāk nekā divus gadus. Un viņi teica, ka es neesmu slims.
Man amputēja zarnas, un man bija viena septicēmija pēc otras.
"Bet jūs neesat slims. Tev, iespējams, ir salauzta sirds."
Vienmēr tāpēc, ka es teicu, ka tas ir vakcinācijas dēļ.
"Nē, tad tu esi ar laterālu domāšanu."
Bet tad viņi atkal veica operāciju un atkal amputēja. Un tas bija ļoti ilgi, līdz 22. oktobrī, kaut kad es
nokļuvu asiņojošs neatliekamās palīdzības nodaļā, es nokļuvu bez vēdera. Hammas slimnīcā.
Esmu ziņojis par šo slimnīcu. Tiesvedība vēl nav pabeigta.
Un tagad pēc tik ilga laika man ir vislabākais ārsts, kādu es varēju iedomāties.
Ārsts, kurš mani apskatīja, veica asins analīzes un vēl vienu.
Un pēc ļoti īsa laika es atkal varēju pareizi staigāt.
Man bija mazāk sāpju, un, galvenais, es vairs nebēdu asiņot.
Ne vairs no zarnām, ne no deguna, ne no mutes.
Un man mutē vairs nav abscesu.
Galvenais, man ir pārtraukta nieru mazspēja.
Viņi pastāvīgi cieta neveiksmi.
Bet manā atskaitē slimnīcā vienmēr rakstīja, ka kopumā bija 18 slimnīcas:
"Kēnigas kundze slimnīcu pameta labā stāvoklī."
Ar ieteikumu psihiatrijai.
Es ziņoju par visām slimnīcām, un šodien varu paziņot, ka Koeniga prasība pret slimnīcām ir pieņemta. Un es ar to ļoti lepojos.
Koeniga prasība pret Lauterbahu ir pieņemta.
Un es cīnīšos pret Karlu Lauterbahu līdz galam.
Kēniga prasība pret RKI un Paula Ērliha institūtu ir pieņemta.
Es lepojos ar saviem diviem juristiem. Viens no viņiem ir Tobiass Ulbrihts.
Viņš kopā ar mani aizies līdz galam pret BioNTech.
Un advokāts Vilfrīds Šmits kopā ar mani veiks visus kriminālprocesus.
Par visām lietām, par kurām mani izsmēja. No vācu preses.
No Vācijas televīzijas. Kad es rakstīju RTL augustā 21:
"Es nomiršu, bet es gribu zināt, kāpēc, un es domāju, ka man ir vakcīnas bojājums",
RTL rakstīja man pa e-pastu un smējās par mani:
"Kēnigas kundze, vakcīnas bojājumu nav."
Bet RTL, es to redzu citādi. Un, manuprāt, arī pārējā Vācija.
Es nemaldos. Cilvēki mani ir apvainojuši, nosodījuši un saukuši vārdā.
Esmu spļaudījies, kamēr mēnešiem ilgi sēdēju veselības apdrošināšanas uzņēmuma priekšā un viens pats demonstrēju
demonstrācijas veselības apdrošināšanas uzņēmuma priekšā.
Neviens man nepalīdzēja. Bet jums ir jāceļas, kā nupat teica dāma galēji labajā pusē.
Jums ir jācīnās. Nevis palikt pie zemes kā citi, ne kā tie, kas man raksta: "Es nevaru to izdarīt kā tu."
Kāpēc ne? Es viņiem jautāju: kāpēc jūs to nevarat darīt?
Jums ir injicēta slimība. Daži vairāk, daži mazāk kā es.
Bet, ja mēs tagad padosimies, mēs jau esam zaudējuši. Mums jābūt stipriem.
Piemēram, šī ir vēstule no Sv.Barbaras klīnikas.
Tas ir tieši sešas nedēļas līdz dienai pēc otrās gēnu indukcijas.
Es apzināti saku gēnu indukcija, jo tā nav vakcinācija.
22. jūnijā viņi man injicēja un atņēma dzīvību.
Viss man piederošais kapitāls un iztikas līdzekļi.
21. septembrī es nevarēju atvērt savu garāžu.
Jo 21. septembrī es jau sešas nedēļas gulēju un cīnījos ar nāvi.
Jo 3. augustā man... bija insults, otrais - pirmais bija vakcinācijas laikā, otrais - 3. augustā.
Man eksplodēja zarnas. Mans kuņģis pārstāja darboties.
Un man vēderā bija 1,5 litri strutu.
Mani operēja gandrīz 16 stundas bez pārtraukuma.
Tad viņi teica: "Mēs tik un tā neko nedarīsim.
Jūs nesaņemat terapiju. Jūs nesaņemat rehabilitāciju. Vakcīnas nav bojātas.
No kurienes jums ienāca prātā doma stāstīt, ka vakcīnas būs bojātas?"
Bet, dārgā Barbara Klinik, arī jūsu sūdzība ir pieņemta.
Tāpēc es šodien esmu šeit, lai par to paziņotu.
Jo daudzi neuzdrošinās. Viņi saka: "Tas nav iespējams.
Jūs nevarat iesūdzēt politiķus."
Jā, jūs varat, tikai jums ir jāgrib!
Un es to izdarīju. Es mēnešiem ilgi pētīju.
Kas ir Prof. Dr. Karls Lauterbahs?
Šis cilvēks bija pārāk gļēvs, lai stātos man pretī Bundestāgā otrās Corona simpozija sēdes laikā.
Viņš neieradās. Viņš bija uzaicināts.
Bet profesors Dr. - es nevēlos jūs tā saukt - mēs drīzumā vēl tiksimies.
Jūs jau esat saņēmis vēstules no manis un mana advokāta. Un no tiesas.
Man tas ir ļoti svarīgi, jo to dara pārāk maz cilvēku.
Ir tikai daži, kas pat mēģina vērsties tiesā.
Visiem vakcīnu upuriem varu teikt: ja jums ir juridisko izdevumu apdrošināšana un tajā ir norādīts, ka mēs nemaksāsim.
Jūs varat pat uzsākt tiesvedību pret to. Jo tā ir Vācija.
Jūs varat veikt tiesiskas darbības pret savu tiesisko aizsardzību, lai joprojām saņemtu samaksu.
Un tas ir svarīgi. Jums vajadzētu to darīt, jo vairāk mēs esam.
Jo, kamēr jūs klusēsiet, mani uzskatīs par atsevišķu gadījumu.
Visi cilvēki, kas šodien šeit runāja, mūs apvaino, jo tik daudzi klusē.
Man mājās ir miljons vēstuļu. Tā nav muļķība.
Šīs vēstules ir no vakcinācijas upuriem. Viņi raksta man.
Jūs vēlaties palīdzību no manis. Jūs arī vēlaties apmeklēt manu ārstu.
Arī es viņiem palīdzu. Pat ja citi saka: Katarīna, tu taču neesi ārste.
Bet es joprojām zinu, kā to darīt.
Jo divus gadus man tas bija jādara vienam.
Tagad es vairs neesmu viens.
Mans speciālists Ralfs Dillenburgs iet kopā ar mani, un mēs veicam lielisku terapiju.
Taču man patiešām patīk palīdzēt citiem cilvēkiem, un es ar to lepojos.
Un man ir pilnīgi vienalga, vai kāds saka, ka tev to nav atļauts darīt.
Taču viņiem ir vajadzīga palīdzība. Tāpēc es jautāju, kur ir pārējie ārsti, kas bailīgi
stāsta man uz aci, vai klīnikas, kas man raksta?
"Mēs jūs neuzņemsim mūsu slimnīcā, jo esat pēc operācijas"?
Es saņemu rakstiskus atteikumus no dažādām klīnikām visā Vācijā.
Kādā brīdī būs sekas.
Kā viņi var paskatīties spogulī, kad viņi raksta tādiem cilvēkiem kā es?
"Jūs nesaņemat ārstēšanu, jo esat pēc vakcinācijas."
Es arī nepārprotami vērsos pie Marburgas klīnikas. Viņa man atteica ar paskaidrojumu.
"Jūs esat pēc vakcinācijas, Kēnigas kundze."
Jā, es arī to zinu, bet man tomēr ir vajadzīga palīdzība, dakter.
Fonā redzams mans PowerPoint. Tās ir manas dienas slimnīcā un vizītes pie ārsta.
Dažreiz dienā bija četras vizītes pie ārsta, kur katrs ārsts man teica: "Bet es nedomāju, ka jums palīdzēšu, jo es baidos no
valsts, ja es jums palīdzēšu." Un tad man teica: "Bet es nedomāju, ka jums palīdzēšu, jo
es baidos no valsts, ja es jums palīdzēšu."
Esmu bijusi pie vairākiem ārstiem... pie dažiem esmu bijusi mierīga, pie citiem ne.
Tas ir kļuvis nedaudz skaļāks, jo es neesmu no tiem, kas klusē.
Es lietoju 63 uztura bagātinātājus.
Daži no tiem ir tāpēc, lai es varētu ar jums runāt un lai es varētu racionāli domāt.
Citi ir tur, lai pārliecinātos, ka es kaut ko neaizmirstu.
Citi ir tāpēc, ka man ir amputēta liela daļa zarnu, un es varu ēst kopā ar jums, bet mans ķermenis to neuzsūc.
Tāpēc man tas jādara citādi - ar uztura bagātinātāju, šķidruma vai kapsulu palīdzību. Citādi es nomiršu badā.
Man nepatīk būt tik tievai, bet es tāda palikšu uz visiem laikiem.
Bet es nezaudēju cerību, jo no sava ārsta esmu dzirdējusi, ka ir cilvēki, kuriem kādā brīdī apstājas smailes ražošana.
Jūs varat saglabāt šo darbību, lūdzu. Es gribēju, lai tiktu parādīts viss PowerPoint, jo tajā ir manas smailes
olbaltumvielas, mani mērījumi, ko es veicu ik pēc diviem mēnešiem, un es joprojām kā mašīna ražoju smailes olbaltumvielas.
Tas ir apkaunojoši. Un visi politiķi un, galvenais, dakteris Drostens, un kā viņus vēl
sauc, visi galvenie varoņi, viņi visi meloja.
Apzināti. Tāpēc es pret viņiem vēršos tiesā, un es jebkurā laikā iziešu ielās un stāsos viņiem pretī, jo viņi visi ir meļi.
Es gribētu teikt vēl vienu lietu. Manā kanālā, kas arī saucas "Nav laika mirt", es, cita starpā,
esmu vispirms vācu valodā iztulkojis EMA dokumentus.
No sava advokāta es saņēmu 140 lappuses.
140. lappusē ir teikts:
Pirmais izmēģinājumu posms ar cilvēkiem tiks pabeigts 2023. gada oktobrī.
Otrais testa posms 2023. gada decembrī tiks pabeigts 2026. gadā, bet trešais - 2029. gadā.
EMA to zina. Eiropas Parlaments to zina.
Un Vācijas Bundestāgs neko nesaka. Viņi klusē, bet es ne.
Tas ir kauns ikvienam ārstam, kurš mūs neārstē.
Man katru dienu ir palielinātas un privātas telefonsarunas ar cilvēkiem, kurus skārusi vakcīna, jo
katru dienu ar mani sazinās arvien vairāk cilvēku.
Kādu brīdi es šīs vēstules nosūtīšu tālāk, vienkārši Vācijas Bundestāgam, vai arī kopā ar
Artūru Heliusu izdrukāšu gigantisku plakātu.
Un tad es braukšu uz Berlīni un visiem cilvēkiem, neatkarīgi no kādas partijas viņi ir, parādīšu, cik liela ir mana
vēlme - es gribēju palīdzību, es vienkārši gribēju ārstu.
Bet kā dāvanu esmu saņēmis vairāk nekā miljonu vakcīnu upuru.
Tas ir apkaunojums visai valstij.