Ker si mnogi ne upajo.
Pravijo: "To ni mogoče. Politikov ne morete tožiti."
Da - lahko, le želeti si morate!
In to sem tudi storil.
In še vedno proizvajam beljakovine s konicami kot stroj.
To je sramota.
In vsi politiki, predvsem pa doktor Drosten in vsi protagonisti, kakorkoli se že imenujejo, so lagali.
Zavestno. Zato sem proti njim sprožil sodni postopek.
Pravno ukrepanje je pot do uspeha v boju proti največjemu zločinu proti človeštvu.
Katharina Koenig je to izjavila na svojem kanalu "Ni časa umreti".
Katharina Koenig, žrtev cepljenja, je na novinarskem simpoziju "Cepljeni, poškodovani, zanikani in zdaj?", ki ga je
organiziralo združenje MWGFD, brez ovinkarjenja pripovedovala o prepovedani pomoči, ki so jo nudile številne institucije.
Kla.TV je v oddaji "Škoda zaradi cepiva + kako je v praksi videti, da vas pustijo na
cedilu" že objavila njeno celotno zgodbo o nesreči.
Katharina Koenig je vložila pritožbo proti vsem organizacijam in ljudem, ki ji niso hoteli pomagati zaradi sindroma po operaciji.
Prav tako je sprožila sodne postopke proti politikom zaradi njihove vpletenosti v zločine, povezane s koronavirusom.
V skladu s Konvencijo ZN o človekovih pravicah za zločine proti človeštvu ni imunitete ali zastaralnega roka.
Spodaj si lahko ogledate povzetek njenega govora, ki naj bi zlasti žrtve cepljenja spodbudil k boju in nepopuščanju.
Združenje MWGFD na svoji spletni strani ponuja pomoč žrtvam cepljenja.
Vidite, da sem tehtala 27 kilogramov in dve leti nisem mogla jesti.
Že več kot dve leti. Rekli so, da nisem zbolel.
Amputirali so mi črevo in imel sem eno septikemijo za drugo.
"Toda niste bolni. Verjetno imaš zlomljeno srce."
Vedno zato, ker sem rekel, da je to posledica cepljenja.
"Ne, potem si bočni mislec."
Nato so ga ponovno operirali in ponovno amputirali. To je trajalo zelo dolgo, dokler se nisem zlomil nekje 22.
oktobra, ko sem ostal krvaveč na urgenci. V bolnišnici v Hammu.
To bolnišnico sem prijavil. Tožba je v teku.
In zdaj imam najboljšega zdravnika, kar sem si jih lahko zamislila po tako dolgem času.
Zdravnik, ki me je pregledal, je opravil krvni test in še enega.
In po zelo kratkem času sem lahko spet normalno hodil.
Imela sem manj bolečin, predvsem pa nisem več krvavela.
Ne več iz črevesja, ne več iz nosu, ne več iz ust.
In v ustih nimam več nobenih abscesov.
Predvsem pa so mi prenehale odpovedovati ledvice.
Nenehno so bili neuspešni.
Toda v mojem poročilu so vedno zapisali, da je bilo v bolnišnici 18 bolnišnic:
"Gospa Koenig je bolnišnico zapustila v dobrem stanju."
S priporočilom za psihiatrijo.
Prijavil sem vse bolnišnice in danes lahko sporočim, da je bila Koenigova tožba proti
bolnišnicam sprejeta. Na to sem zelo ponosen.
Koenigova tožba proti Lauterbachu je bila sprejeta.
Proti Karlu Lauterbachu se bom boril do konca.
Koenigova tožba proti RKI in Inštitutu Paula Ehrlicha je bila sprejeta.
Ponosen sem na svoja odvetnika. Eden od njiju je Tobias Ulbricht.
Z mano bo proti podjetju BioNTech igral do konca.
Odvetnik Wilfried Schmitz pa bo z mano vodil vse kazenske postopke.
Za vse stvari, zaradi katerih so se mi smejali. Iz nemškega tiska.
Iz nemške televizije. Ko sem avgusta 21 pisal RTL:
"Umrl bom, vendar želim vedeti, zakaj, in mislim, da imam poškodovano cepivo."
RTL mi je pisal po elektronski pošti in se mi smejal:
"Gospa Koenig, cepivo ni poškodovano."
Toda RTL vidim drugače. In mislim, da tudi preostali del Nemčije.
Ne pretiravam z besedami. Ljudje so me žalili, obsojali in me zmerjali.
Medtem ko sem sedel pred svojo zdravstveno zavarovalnico in več mesecev sam izvajal demonstracije
pred svojo zdravstveno zavarovalnico, so me pljuvali.
Nihče mi ni pomagal. Vendar se moraš dvigniti, kot je pravkar rekla gospa na skrajni desni.
Morate se boriti. Ne ostati na tleh kot drugi, ne kot tisti, ki mi pišejo: "Ne zmorem tako kot ti."
Zakaj ne? Vprašam jih: zakaj tega ne morete storiti?
Bili ste bolni zaradi injekcije. Nekateri bolj, drugi manj kot jaz.
Toda če zdaj obupamo, smo že izgubili. Biti moramo močni.
To je na primer pismo iz klinike St Barbara.
To je natanko šest tednov na dan po drugi genski indukciji.
Namenoma pravim genska indukcija, ker to ni cepljenje.
22. junija so mi vbrizgali injekcijo in mi vzeli življenje.
Vsa sredstva, ki sem jih imel, in moj vir preživetja.
Septembra 21 nisem mogel odpreti svoje garaže.
Ker sem 21. septembra že šest tednov ležal in se boril s smrtjo.
Ker sem 3. avgusta doživel kap, drugo - prvo med cepljenjem, drugo 3. avgusta.
Moje črevo je eksplodiralo. Moj želodec je prenehal delovati.
V želodcu sem imel 1,5 litra gnoja.
Operirali so me skoraj 16 ur zapored.
Nato so rekli: "Tako ali tako ne bomo naredili ničesar.
Terapije ne dobite. Ne dobite rehabilitacije. Poškodbe zaradi cepiva ni.
Od kod vam ideja, da nam poveste, da bo cepivo poškodovano?"
Toda, draga Barbara Klinik, tudi vaša pritožba je bila sprejeta.
Zato sem danes tukaj, da to objavim.
Ker si mnogi ne upajo. Pravijo: "To ni mogoče.
Politikov ne morete tožiti."
Da, lahko, le želeti si morate!
In to sem tudi storil. Več mesecev sem raziskovala.
Kdo je profesor Dr. Karl Lauterbach?
Ta človek je bil preveč strahopeten, da bi se mi med drugim simpozijem Corona soočil v Bundestagu.
Ni prišel. Bil je povabljen.
Toda profesor doktor - nočem vas tako imenovati -, kmalu se bova še vedno videla.
Pošto ste že prejeli od mene in mojega odvetnika. In od sodišča.
To se mi zdi zelo pomembno, saj to počne premalo ljudi.
Le redki poskušajo uporabiti pravno pot.
Vsem žrtvam cepiva lahko povem, da če imate zavarovanje stroškov postopka in v njem piše, da ne bomo plačali.
Proti njemu lahko celo ukrepate po sodni poti. Ker je to Nemčija.
Proti svojemu pravnemu varstvu lahko ukrepate, tako da še vedno dobite plačilo.
To je pomembno. To morate storiti, bolj smo.
Ker dokler boste molčali, bom veljal za osamljen primer.
Vsi, ki smo danes govorili, smo žaljivi, ker jih toliko molči.
Doma imam milijon pisem. To ni neumnost.
Ta pisma so pisma žrtev cepljenja. Pišejo mi.
Želite mojo pomoč. Želite obiskati tudi mojega zdravnika.
Tudi jaz jim pomagam. Tudi če drugi rečejo: Katharina, ti nisi zdravnica.
Toda še vedno vem, kako to narediti.
Dve leti sem moral delati sam.
Zdaj nisem več sam.
Z menoj hodi moj specialist Ralf Dillenburg, s katerim opraviva odlično terapijo.
Vendar resnično uživam v pomoči drugim ljudem in na to sem ponosna.
In vseeno mi je, če kdo reče, da tega ne smete početi.
Vendar potrebujejo pomoč. Zato sprašujem, kje so drugi zdravniki, ki mi strahopetno govorijo v obraz, ali klinike, ki mi pišejo?
"V našo bolnišnico vas ne bomo sprejeli, ker ste po operaciji"?
Iz različnih klinik po vsej Nemčiji dobivam pisne zavrnitve.
V nekem trenutku bo prišlo do posledic.
Kako se lahko pogledajo v ogledalo, ko pišejo ljudem, kot sem jaz?
"Ne zdravijo vas, ker ste po operaciji."
Izrecno sem se obrnil tudi na kliniko v Marburgu. Zavrnila me je s pojasnilom. "Gospa Koenig, ste po operaciji."
Da, tudi to vem, vendar še vedno potrebujem pomoč, doktor.
V ozadju lahko vidite moj PowerPoint. To so moji dnevi v bolnišnici in obiski pri zdravniku.
Včasih sem imel štiri obiske pri zdravniku na dan, pri čemer mi je vsak zdravnik rekel: "Ampak mislim, da vam
ne bom pomagal, ker se bojim države, če vam pomagam."
Bila sem pri več zdravnikih... pri nekaterih sem ostala mirna, pri drugih ne.
Postalo je nekoliko glasnejše, ker nisem tip, ki bi bil tiho.
Jemljem 63 prehranskih dopolnil.
Nekateri so tam zato, da se lahko pogovarjam z vami in da lahko razumno razmišljam.
Drugi so tu zato, da poskrbijo, da česa ne pozabim.
Drugi so tam, ker mi je bil amputiran velik del črevesja, in lahko jem z vami, vendar moje telo tega ne absorbira.
Zato moram to storiti drugače - s prehranskimi dopolnili, tekočino ali kapsulami. Drugače bom umrl od lakote.
Ni mi všeč, da sem tako vitka, vendar bom za vedno ostala tako vitka.
Vendar ne izgubljam upanja, saj sem od zdravnika slišala, da obstajajo ljudje, pri
katerih se proizvodnja špic na neki točki ustavi.
Prosimo, da jo lahko še naprej uporabljate. Želel sem, da se prikaže celoten PowerPoint, ker so na njem moje
beljakovine, meritve, ki jih opravim vsaki dva meseca, in še vedno proizvajam beljakovine kot stroj.
To je sramota. In vsi politiki, predvsem pa doktor Drosten in vsi protagonisti, kakorkoli se že imenujejo, so lagali.
Zavestno. Zato proti njim sprožam sodne postopke in se jim bom kadar koli postavil po robu, saj so vsi lažnivci.
Rad bi povedal še nekaj. Na svojem kanalu, ki se prav tako imenuje Ni časa za umiranje, sem med
drugim dal dokumente EMA najprej prevesti v nemščino.
Od svojega odvetnika sem prejel 140 strani.
Na strani 140 piše:
Prva faza testiranja na ljudeh bo končana oktobra 2023.
Druga testna faza decembra 2023 bo končana leta 2026, tretja pa leta 2029.
Agencija EMA se tega zaveda. To ve tudi Evropski parlament.
A nemški Bundestag ne reče ničesar. Oni so tiho, jaz pa ne.
Sramota za vsakega zdravnika, ki nas ne zdravi.
Vsak dan imam povečavo in zasebne telefonske pogovore z ljudmi, ki jih je prizadelo cepivo, saj se vsak dan oglasi vse več ljudi.
Pisma bom nekoč poslal naprej, preprosto nemškemu Bundestagu, ali pa dal natisniti velikanski plakat skupaj z Arthurjem Heliusom.
Potem pa bom šel v Berlin in vsem ljudem, ne glede na to, iz katere stranke prihajajo, pokazal, kako
zelo sem - hotel sem pomoč, hotel sem le zdravnika.
V dar pa sem prejel več kot milijon žrtev cepljenja.
To je sramota za vso državo.