Kdysi se výuka biologie omezovala na anatomické rozdíly a na to, jak se tvoří děti.
Co dělat, pokud na ně nejste připraveni, a jak se chránit před nežádoucími nemocemi.
Už není zcela aktuální?
Světová zdravotnická organizace WHO si myslela totéž a předložila standardy, které se ve spolupráci se Spolkovým centrem
pro zdravotní výchovu v Německu staly vzdělávacím plánem.
Normy WHO však mají být prosazovány ve všech oborech v celé Evropě.
Jen v německy mluvících zemích se to týká více než 15,6 milionu dětí, které budou v budoucnu vyškoleny k používání
vibrátorů, milostných kuliček, kožených bičíků nebo pout.
Kam který předmět patří? Jak zřídit nevěstinec, který je určen pro lidi všech sexuálních
orientací? To jsou záludné úkoly, kterým musí děti čelit.
Nudné, často uspávající filmy o přírodě ve třídě nahradí sledování porna a pornografických
snímků, aby se k nim naučili přistupovat zodpovědně.
To platí pro žáky od 12 let. "Starého psa novým kouskům nenaučíš."
Proto WHO navrhuje včasnou sexuální výchovu v mateřských a základních školách.
Vzájemné doteky a hra na lékaře by měly děti naučit poznávat vnější rozdíly.
Vše o masturbaci v raném dětství a touze objevovat vlastní tělo a genitálie a další pochybný obsah lze nalézt v normách WHO.
Kdo stojí za realizací těchto "inovativních" nápadů?
Pokud jde o Německo, pět autorů praktické knihy "Sexuální pedagogika rozmanitosti", která se má používat ve výuce, jsou
členy Německé společnosti pro sexuální výchovu a jejího přidruženého institutu, který uděluje pečeť
kvality sexuální výchovy podle svých vlastních definic.
Spoluzakladatelem a mentorem je Uwe Sielert, profesor pedagogiky v Kielu.
Sielert je zprostředkovatelem genderové sexuální pedagogiky, s jejíž pomocí chce denaturalizovat tři životní okolnosti.
Nukleární rodina, heterosexualita a generativita.
Program gender mainstream najdete v informačním servisu Spolkového centra pro zdravotní výchovu.
Genderová ideologie, která stojí za sexuální výchovou k rozmanitosti, je kontroverzní, ale není
nová, i když se do našich škol dostává až nyní.
Průlomu dosáhla již v roce 1995 v Pekingu.
Účastnice Dale O'Learyová ve své knize "Genderová agenda" shrnuje pět tezí, které mají v OSN většinu.
Třetí bod seznamu zní: "Svět potřebuje sexuální výchovu pro děti a mládež, která podporuje sexuální experimentování.
Rodičovská práva je třeba zrušit."
Dobré věci vyžadují čas. A je to tady.
Každý, kdo nesouhlasí s tímto typem výuky svého dítěte, se brzy ocitne v dilematu.
Absence je trestná, což dává rodičům možnost seznámit se s pouty, která jejich děti ve třídě používají.
I když se to zdá absurdní, je to realita!