Valamikor régen a biológiaórák az anatómiai különbségekre és a csecsemők kialakulására korlátozódtak.
Mit tegyen, ha még nem áll készen rájuk, és hogyan védekezzen a nem kívánt betegségektől.
Már nem egészen naprakész?
A WHO, az Egészségügyi Világszervezet ugyanezt gondolta, és olyan szabványokat terjesztett elő, amelyek a németországi Szövetségi
Egészségnevelési Központtal együttműködve oktatási tervvé váltak.
A WHO-szabványokat azonban minden szakterületen érvényre kell juttatni egész Európában.
Csak a német nyelvű országokban ez több mint 15,6 millió gyermeket érint, akiket a jövőben dildók, szerelemlabdák,
bőrkorbácsok vagy bilincsek használatára fognak kiképezni.
Melyik tárgy hová illik? Hogyan rendezzek be egy bordélyházat, amely minden szexuális irányultságú embernek megfelel?
Ezekkel a trükkös feladatokkal kell szembenézniük a gyerekeknek.
Az unalmas, gyakran altató természetfilmeket az órákon felváltja a pornó és pornográf képek
megtekintése, hogy felelősségteljes szemléletet tanítson.
Ez a 12 éves és idősebb tanulókra vonatkozik. "Egy öreg kutyát nem lehet új trükkökre tanítani."
A WHO ezért javasolja a korai szexuális nevelést az óvodákban és az általános iskolákban.
Az egymás megérintése és az orvosos játék megtanítja a gyerekeket a külső különbségekre.
Minden, ami a kora gyermekkori maszturbációról, a saját test és a nemi szervek felfedezésének vágyáról és egyéb megkérdőjelezhető
tartalmakról szól, megtalálható a WHO szabványaiban.
Ki áll ezen "innovatív" ötletek megvalósítása mögött?
Ami Németországot illeti, a "A sokféleség szexuálpedagógiája" című, az osztályteremben használandó gyakorlati könyv öt szerzője
tagja a Német Szexuális Nevelési Társaságnak és a hozzá tartozó intézetnek, amely a saját meghatározása szerint
ítéli oda a szexuális nevelésre vonatkozó minőségi pecsétet.
Társalapítója és mentora Uwe Sielert, a kieli pedagógia professzora.
Sielert egy nemi szexuális pedagógia közvetítője, amellyel három élethelyzetet akar denaturalizálni.
A nukleáris család, a heteroszexualitás és a generativitás.
A gender mainstream program megtalálható a Szövetségi Egészségnevelési Központ információs szolgálatában.
A sokszínűség szexuális nevelése mögött meghúzódó gender-ideológia ellentmondásos, de nem
új, még ha csak most is ömlik át iskoláinkba.
Az áttörést már 1995-ben, Pekingben elérte.
Dale O'Leary "A nemek közötti egyenlőség napirendje" című könyvében öt tézist foglal össze,
amelyek az ENSZ intézményeiben többségben vannak.
A lista harmadik pontja így szól: "A világnak szüksége van a gyermekek és fiatalok szexuális
felvilágosítására, amely bátorítja a szexuális kísérletezést.
A szülői jogokat el kell törölni."
A jó dolgokhoz idő kell. És itt vagyunk.
Aki nem helyesli a gyermeke ilyen típusú tanítását, az hamarosan dilemmában találja magát.
A hiányzás büntetendő, ami lehetőséget ad a szülőknek arra is, hogy megismerkedjenek a
gyermekeik által az osztályban használt bilincsekkel.
Még ha abszurdnak is tűnik, ez a valóság!