Ежегодният френски филмов фестивал в Кан се провежда отново от 14 до 25 май 2024 г.
Късометражният филм "Moi aussi" (Аз също) на френската режисьорка и актриса Жюдит Годреш, посветен на сексуалното
насилие, привлече голямо внимание в началото на фестивала.
Късометражният филм "Moi aussi" се основава на обществения дебат "#MeToo", който се разрази в Холивуд преди няколко години.
След като излязоха наяве многобройни случаи на злоупотреба в американската филмова индустрия, например от страна на
режисьора Харви Уайнстийн, хаштагът "Me Too" насърчи засегнатите да направят публично достояние ужасните си преживявания.
Френската режисьорка на филма "И аз, и аз", Жюдит Годреш, също е пряка жертва на сексуално насилие на 14-годишна
възраст от страна на 39-годишния тогава режисьор Беноа Жако.
След като оповестява това, тя получава многобройни свидетелства от други жертви на сексуално насилие.
Заедно с много други известни личности и жертви тя осъжда липсата на последствия за сексуалното насилие.
"Въпреки смелостта на жертвите, безнаказаността расте", се казва в призива, публикуван във вестник "Льо Монд".
"Кой всъщност ни чува?", питат подписалите призива, сред които са актрисите Изабел
Аджани, Жулиет Бинош и режисьорката Жюдит Годреш.
Те призовават за правна реформа, която да дефинира по-добре престъплението "изнасилване", да подобри защитата
на жертвите и да създаде специализирани полицейски звена.
Може би си мислите, че това е добре.
Но дали това наистина отразява цялата брутална действителност?
Или това е само малък връх на невъобразимо големия айсберг от злоупотреби и още по-тежки престъпления?
В няколко документални филма Kla.TV вече е дала възможност на множество оцелели и свидетели да разкажат
за съществуването на глобална педокриминална мрежа.
Мрежа, в която по най-ужасен начин се малтретират не само жени и тийнейджъри, но дори и малки деца и бебета.
Оцелелите разказват за садистични изтезания и дори убийства на жертви като част от сатанински ритуали.
Защо няма разумен обществен дебат по този въпрос?
Защо от години медиите не отразяват сериозно тези невъобразимо жестоки сатанински престъпления, а напротив -
осмиват оцелелите и свидетелите и ги представят като напълно ненадеждни или като теоретици на конспирацията?
Kla.TV разкри, че медиите използват коварна стратегия за прикриване на тези
престъпления по целия свят и дори са замесени в тях.
Членовете на съдебната система също са замесени в тези престъпления и прикриват извършителите.
Дали дебатът за сексуалните посегателства, който току-що се разрази във Франция и който несъмнено е много важен, има
за цел само да приспи обществеността с чувство за сигурност?
Искат ли хората да повярват: "Нещо се прави, можем да сме спокойни"?
В САЩ също многократно са получавани съобщения, че педокриминалното блато се пресушава и че децата се спасяват.
Това измамно послание беше предадено и в кинофилма "Звукът на свободата", например.
Ако сравним сегашния дебат "Мой-Ауси" във Франция и предишния дебат "Ме-Ту" в САЩ с презрителния и замазващ характер на
медийното отразяване на сатанинското ритуално насилие, възниква подозрението, че това е
огромна маневра за отклоняване на вниманието.
Отвличане на вниманието от най-тежките престъпления, които се извършват в невъобразими мащаби.
От една страна, малтретираните жени се радват на голямо обществено внимание у нас поради шумотевицата "доклад-възстановяване".
- От друга страна, системните медии не съобщават почти нищо за тези малтретирани, малтретирани и убити деца и бебета,
така че те почти не получават обществено внимание или внимание.
Филмът "Les Survivantes", в който осем оцелели от такива педокриминални мрежи
изказват мнението си, доказва, че има и друг път.
Техните автентични разкази хвърлят светлина върху вътрешното функциониране на тази неописуема
система, в която те са били неизбежно хванати като деца.
Тя разкрива и механизмите, които позволяват тази система да продължи да функционира, без да бъде преследвана.
Шантал Фрей, оцеляла от сатанинско ритуално насилие, която говори във филма, призовава френскоговорящите
зрители да гледат този поучителен филм и да го популяризират.
Можете да направите това, като използвате листовката в информационното поле под програмата.
Филмът ще бъде достъпен и за други националности.
Филмът ще бъде пуснат по кината в Белгия от 7 юни 2024 г. и в момента се превежда на английски език.
На следния линк вие, уважаеми зрители, можете да видите в кои кина се прожектира филмът в момента.
Трейлърът на филма можете да намерите в източниците.
По този начин водещите медии сега популяризират, прикриват или скриват това, което са презирали!