No 2024. gada 14. līdz 25. maijam Kannās atkal notika ikgadējais Francijas filmu festivāls.
Festivāla sākumā lielu uzmanību izpelnījās franču režisores un aktrises Žudītes Godrēšas īsfilma "Arī
es" (Moi aussi), kas stāsta par seksuālu vardarbību.
Īsfilma "Moi aussi" ir balstīta uz "#MeToo" publiskajām debatēm, kas Holivudā aizsākās pirms dažiem gadiem.
Pēc tam, kad atklātībā nāca vairāki vardarbības gadījumi ASV kinoindustrijā, piemēram, režisora Hārvija Veinšteina
(Harvey Weinstein) vardarbība, hashtags "Me Too" mudināja cietušās personas publiskot savu briesmīgo pieredzi.
Arī filmas "Arī es" režisore Žudīte Godrēša (Judith Godrèche), kas filmā "Moi aussi" piedalījās, 14 gadu vecumā
kļuva par tiešu seksuālas vardarbības upuri no tolaik 39 gadus vecā režisora Benuā Žako (Benoît Jacquot) puses.
Pēc tam, kad viņa to publiskoja, viņa saņēma daudzas liecības no citiem seksuālās vardarbības upuriem.
Kopā ar daudzām citām slavenībām un upuriem viņa tagad nosoda seksualizētas vardarbības seku trūkumu.
"Neskatoties uz upuru drosmi, nesodāmība pieaug," teikts aicinājumā, kas publicēts laikrakstā "Le Monde".
"Kurš mūs sadzird?" jautā aicinājuma parakstītāji, kuru vidū ir arī aktrises Izabella
Adžani, Žuljeta Binoša un režisore Židita Godrēša.
Viņi aicina veikt juridisku reformu, kas labāk definētu "izvarošanas" noziegumu, uzlabotu cietušo
aizsardzību un paredzētu specializētas policijas vienības.
Jūs varētu domāt, ka tas ir labi.
Bet vai tas patiešām atspoguļo visu brutālo realitāti?
Vai arī tas ir tikai mazs neiedomājami liela ļaunprātīgas izmantošanas un vēl ļaunāku noziegumu aisberga gals?
Kla.TV jau vairākās dokumentālajās filmās ir devusi iespēju daudziem izdzīvojušajiem un lieciniekiem
pastāstīt par globāla pedokriminālā tīkla pastāvēšanu.
Tīkls, kas ne tikai nežēlīgā veidā ļaunprātīgi izmanto sievietes un pusaudžus, bet pat mazus bērnus un zīdaiņus.
Izdzīvojušie ziņo par sadistiskām spīdzināšanām un pat upuru slepkavībām, kas ir daļa no sātaniskiem rituāliem.
Kāpēc par to nenotiek saprātīgas publiskas debates?
Kāpēc plašsaziņas līdzekļi jau gadiem ilgi nav nopietni ziņojuši par šiem neiedomājami nežēlīgajiem sātaniskajiem noziegumiem, bet,
gluži pretēji, izsmējuši izdzīvojušos un lieciniekus un attēlojuši tos kā pilnīgi
neuzticamus vai sazvērestības teoriju piekritējus?
Kla.TV atklāja, ka plašsaziņas līdzekļi izmanto viltīgu stratēģiju, lai noslēptos šos
noziegumus visā pasaulē, un pat ir tajos iesaistīti.
Šajos noziegumos ir iesaistīti arī tieslietu sistēmas darbinieki, kuri slēpj vainīgos.
Vai šīs debates par seksuālo vardarbību, kas tikko uzliesmojušas Francijā un kas neapšaubāmi ir ļoti svarīgas, ir
paredzētas tikai tam, lai sabiedrībai radītu drošības sajūtu?
Vai viņi vēlas, lai cilvēki ticētu: "Kaut kas tiek darīts, mēs varam būt droši"?
Arī ASV vairākkārt ir saņemti ziņojumi, ka pedokriminālais purvs tiek iztukšots un bērni tiek glābti.
Šis maldinošais vēstījums tika pausts arī, piemēram, kinofilmā "Brīvības skaņas".
Ja salīdzina pašreizējās debates par Moi-Aussi Francijā un iepriekšējās debates par Me-Too ASV ar nicinošo un aizplīvuroto
plašsaziņas līdzekļu ziņošanu par sātanisku rituālu vardarbību, rodas aizdomas, ka tas ir milzīgs diversijas manevrs.
Novirzīt uzmanību no visļaunākajiem noziegumiem, kas tiek pastrādāti neiedomājamos apmēros.
No vienas puses, vardarbībā cietušām sievietēm šeit tiek pievērsta liela sabiedrības uzmanība, jo ir
izveidojusies ažiotāža saistībā ar ziņojumu un atlīdzību.
- No otras puses, sistēmiskie plašsaziņas līdzekļi gandrīz neko nepaziņo par šiem ļaunprātīgi izmantotajiem, ļaunprātīgi
izmantotajiem un nogalinātajiem bērniem un zīdaiņiem, tāpēc sabiedrība gandrīz nepievērš tiem uzmanību un neklausās par tiem.
Filma "Izdzīvojušie" ("Les Survivantes"), kurā savu viedokli pauž astoņi cilvēki, kas izdzīvojuši no šādiem
pedokriminālajiem tīkliem, pierāda, ka ir arī cits ceļš.
Viņu autentiskie stāstījumi atklāj šīs neizsakāmās sistēmas iekšējo darbību, kurā viņi kā bērni bija neizbēgami ieslodzīti.
Tajā arī atklāti mehānismi, kas ļāvuši šai sistēmai turpināt darboties, un par to nekad nav ierosināta kriminālvajāšana.
Filmā runā Šantāla Frei, kura ir pārdzīvojusi sātanisku rituālu vardarbību, aicina franču valodā runājošos
skatītājus noskatīties šo pamācošo filmu un arī popularizēt to.
To var izdarīt, izmantojot skrejlapu informācijas lodziņā zem programmas.
Filma būs pieejama arī citu tautību pārstāvjiem.
Filma Beļģijas kinoteātros būs skatāma no 2024. gada 7. jūnija, un pašlaik tiek tulkota angļu valodā.
Zem šīs saites jūs, cienījamie skatītāji, varat redzēt, kuros kinoteātros filma pašlaik tiek demonstrēta.
Filmas treileri varat atrast avotos.
Šādā veidā populārākie plašsaziņas līdzekļi tagad publisko, slēpj vai slēpj to, ko tie ir nicinājuši!