Festivalul anual de film francez de la Cannes a avut loc din nou între 14 și 25 mai 2024.
Scurtmetrajul "Moi aussi" al regizoarei și actriței franceze Judith Godrèche, care tratează abuzul
sexual, a atras o mare atenție la începutul festivalului.
Scurtmetrajul "Moi aussi" se bazează pe dezbaterea publică "#MeToo", declanșată la Hollywood în urmă cu câțiva ani.
După ce au ieșit la iveală numeroase cazuri de abuz în industria cinematografică americană, de exemplu de către regizorul
Harvey Weinstein, hashtag-ul "Me Too" le-a încurajat pe cele afectate să își facă publice experiențele teribile.
Regizoarea franceză a filmului "Moi aussi", Judith Godrèche, a fost, de asemenea, o victimă directă a violenței
sexuale la vârsta de 14 ani din partea regizorului Benoît Jacquot, pe atunci în vârstă de 39 de ani.
După ce a făcut public acest lucru, a primit numeroase mărturii de la alte victime ale abuzurilor sexuale.
Împreună cu multe alte celebrități și victime, ea denunță acum lipsa de consecințe pentru violența sexualizată.
"În pofida curajului victimelor, impunitatea este în creștere", se arată în apelul publicat în ziarul "Le Monde".
"Cine ne aude cu adevărat?", se întreabă semnatarii apelului, printre care se numără actrițele Isabelle
Adjani, Juliette Binoche și regizoarea Judith Godrèche.
Acestea solicită o reformă juridică care să definească mai bine infracțiunea de "viol", să îmbunătățească protecția
victimelor și să prevadă unități de poliție specializate.
Un lucru bun, ați putea crede.
Dar oare acest lucru reflectă cu adevărat întreaga realitate brutală?
Sau este vorba doar de dezvăluirea vârfului minuscul al unui iceberg inimaginabil de mare de abuzuri și crime și mai grave?
În mai multe documentare, Kla.TV a dat deja ocazia multor supraviețuitori și martori să vorbească
despre existența unei rețele pedocriminale globale.
O rețea care nu numai că abuzează în cel mai atroce mod de femei și adolescenți, dar și de copii mici și bebeluși.
Supraviețuitorii raportează torturi sadice și chiar uciderea victimelor ca parte a ritualurilor satanice.
De ce nu există o dezbatere publică sensibilă pe această temă?
De ce mass-media nu a relatat cu seriozitate despre aceste crime satanice de o cruzime inimaginabilă de ani de zile, ci dimpotrivă,
ridiculizează supraviețuitorii și martorii și îi prezintă ca fiind complet nedemni de
încredere sau ca fiind adepți ai teoriei conspirației?
Kla.TV a dezvăluit că mass-media folosește o strategie perfidă pentru a acoperi aceste crime
la nivel mondial și chiar este implicată în ele.
Membri ai sistemului de justiție sunt, de asemenea, implicați în aceste crime și îi acoperă pe făptași.
Este această dezbatere despre abuzurile sexuale care tocmai a izbucnit în Franța - care este, fără îndoială, foarte importantă
- doar menită să inducă publicului un sentiment de siguranță?
Vor ca oamenii să creadă: "Se face ceva, putem sta liniștiți"?
Și în SUA au existat rapoarte repetate potrivit cărora mlaștina pedocriminală este drenată și copiii sunt salvați.
Acest mesaj înșelător a fost transmis și în filmul cinematografic "Sunetul libertății", de exemplu.
Dacă se compară actuala dezbatere Moi-Aussi din Franța și precedenta dezbatere Me-Too din SUA cu natura disprețuitoare și
confuză a relatărilor din mass-media despre violența satanică-rituală, apare suspiciunea că
aceasta este o uriașă manevră de diversiune.
Distragerea atenției de la crimele de cea mai joasă speță care sunt comise la o scară inimaginabilă.
Pe de o parte, femeile abuzate primesc o mulțime de atenție publică aici, datorită unei exagerări de tip reportaj-rembursare.
- Pe de altă parte, mass-media din sistem nu relatează aproape nimic despre acești copii și bebeluși maltratați,
abuzați și uciși, astfel încât aceștia nu primesc aproape deloc atenție publică sau audiență.
Filmul "Les Survivantes", în care opt supraviețuitori ai unor astfel de rețele pedocriminale
își spun părerea, dovedește că există o altă cale.
Relatările lor autentice aruncă o lumină asupra funcționării interne a acestui sistem de nedescris în care
au fost prinși în mod inevitabil în timp ce erau copii.
De asemenea, dezvăluie mecanismele care au permis ca acest sistem să continue fără a fi vreodată urmărit penal.
Chantal Frei, o supraviețuitoare a violențelor satanice-rituale care intervine în film, le cere spectatorilor francofoni să
vizioneze acest film edificator și, de asemenea, să îl promoveze.
Puteți face acest lucru folosind fluturașul din caseta de informații de sub program.
Filmul va fi disponibil și pentru alte naționalități.
Filmul va fi lansat în cinematografele din Belgia începând cu 7 iunie 2024 și este în curs de traducere în limba engleză.
La următorul link puteți vedea, stimați spectatori, în ce cinematografe rulează în prezent filmul.
Trailerul filmului îl găsiți în surse.
În acest fel, presa mainstream face acum publicitate, acoperă sau ascunde ceea ce a fost disprețuit!