Den årliga franska filmfestivalen i Cannes hölls igen från 14 till 25 maj 2024.
Kortfilmen "Moi aussi" av den franska regissören och skådespelerskan Judith Godrèche, som handlar om sexuella
övergrepp, väckte stor uppmärksamhet i början av festivalen.
Kortfilmen "Moi aussi" är baserad på den offentliga debatten "#MeToo" som utlöstes i Hollywood för några år sedan.
Efter att flera fall av övergrepp inom den amerikanska filmindustrin uppdagats, t.ex. av regissören
Harvey Weinstein, uppmuntrade hashtaggen "Me Too" de drabbade att offentliggöra sina hemska upplevelser.
Den franska regissören av filmen "Moi aussi", Judith Godrèche, blev också direkt utsatt för sexuellt våld vid 14
års ålder av den då 39-årige filmregissören Benoît Jacquot.
Efter att hon gått ut med detta offentligt fick hon många vittnesmål från andra offer för sexuella övergrepp.
Tillsammans med många andra kändisar och offer kritiserar hon nu bristen på konsekvenser för sexualiserat våld.
"Trots offrens mod ökar straffriheten", heter det i uppropet som publicerades i tidningen "Le Monde".
"Vem hör oss egentligen?" frågar sig undertecknarna av uppropet, som inkluderar skådespelerskorna Isabelle
Adjani och Juliette Binoche samt regissören Judith Godrèche.
De efterlyser en rättslig reform som bättre definierar brottet "våldtäkt", förbättrar skyddet för offren
och ger möjlighet till specialiserade polisenheter.
En bra sak, kan man tycka.
Men speglar detta verkligen hela den brutala verkligheten?
Eller är det bara den lilla toppen på det ofattbart stora isberget av övergrepp och ännu värre brott som avslöjas?
I flera dokumentärer har Kla.TV redan gett många överlevare och vittnen möjlighet att tala om
att det finns ett globalt pedokriminellt nätverk.
Ett nätverk som inte bara misshandlar kvinnor och tonåringar på det mest fruktansvärda sätt, utan även små barn och spädbarn.
Överlevande berättar om sadistisk tortyr och till och med mord på offren som en del av sataniska ritualer.
Varför finns det ingen vettig offentlig debatt om detta?
Varför har media inte rapporterat seriöst om dessa ofattbart grymma sataniska brott i åratal, utan tvärtom
förlöjligat överlevare och vittnen och framställt dem som helt opålitliga eller som konspirationsteoretiker?
Kla.TV avslöjade att medierna använder en perfid strategi för att dölja dessa brott över hela
världen, och att de till och med är inblandade i dem.
Personer inom rättsväsendet är också inblandade i dessa brott och täcker upp för förövarna.
Är den debatt om sexuella övergrepp som just har blossat upp i Frankrike - och som utan tvekan är mycket viktig -
bara avsedd att invagga allmänheten i en känsla av säkerhet?
Vill de att människor ska tro: "Något görs, vi kan vara lugna"?
Även i USA har det kommit upprepade rapporter om att det pedokriminella träsket
håller på att dräneras och att barn räddas.
Detta vilseledande budskap förmedlades också i t.ex. biofilmen "Sound of Freedom".
Om man jämför den nuvarande Moi-Aussi-debatten i Frankrike och den tidigare Me-Too-debatten i USA med den föraktfulla och
fördunklande medierapporteringen om satanistiskt-rituellt våld, uppstår misstanken att detta är en enorm avledningsmanöver.
Distraktion från brott av värsta slag som begås i en ofattbar omfattning.
Å ena sidan får misshandlade kvinnor mycket offentlig uppmärksamhet här på grund av en rapport-återbetalningshype
- Å andra sidan rapporterar systemmedia nästan ingenting alls om dessa misshandlade, utnyttjade och mördade
barn och spädbarn, så att de knappast får någon offentlig uppmärksamhet eller hörsammas.
Filmen "Les Survivantes", där åtta överlevare från sådana pedokriminella nätverk kommer
till tals, visar att det finns en annan väg.
Deras autentiska berättelser kastar ljus över det inre arbetet i detta obeskrivliga system
som de ofrånkomligen var fångade i som barn.
Den avslöjar också de mekanismer som har gjort det möjligt för detta system att fortsätta utan att någonsin bli åtalat.
Chantal Frei, en överlevande från satanistiskt rituellt våld som uttalar sig i filmen, ber fransktalande tittare
att se denna upplysande film och även att marknadsföra den.
Detta kan du göra med hjälp av flyern i infoboxen under programmet.
Filmen kommer också att göras tillgänglig för andra nationaliteter.
Den kommer att visas på biograferna i Belgien från och med den 7 juni 2024 och håller för
närvarande på att översättas till engelska.
Under följande länk kan ni, kära tittare, se på vilka biografer filmen visas just nu.
Du kan hitta trailern för filmen i källorna.
På så sätt publicerar, döljer eller förtiger mainstreammedierna nu det som de har förtalat!
.