Sveiki, Michelle Cailler,
Jūs esat jurists un "Mouvement Fédératif Romand" priekšsēdētājs.
Vai jūs domājat, ka līguma un IHR izmaiņas novedīs pie tā, ka pasaule saskarsies ar pandēmijām, ko PVO ģenerāldirektorāts
izsludinās, tiklīdz tas būs iespējams, jebkāda iemesla dēļ?
Liels paldies, ka šodien ļāvāt man izmantot jūsu mikrofonu.
Kas attiecas uz šiem veselības aizsardzības noteikumiem, pandēmijas nolīgumiem, es
uzskatu, ka mums nevajadzētu pieķerties tiem.
Daudz svarīgāk ir koncentrēties uz to, kas notiek mūsu valstī, Šveicē, proti, uz Epidēmiju likuma pārskatīšanu, kas pārņem
pandēmijas līgumu vai starptautiskos veselības aizsardzības noteikumus un, es pat teiktu, padara tos
nedaudz labākus par tiem un pat iet nedaudz tālāk.
Un es domāju, ka mums patiešām nopietni jāraugās uz mūsu varas iestādēm, kas gatavojas darīt kaut ko
patiešām nopietnu, kas varētu ietekmēt mūsu brīvības.
Un man tas ir tas, kas šveiciešiem ir svarīgi.
Protams, mums ir jāseko līdzi visam, kas notiek, jo īpaši saistībā ar PVO.
PVO, kā jau es teicu iepriekš, ja jūs klausījāties manu runu, mums, no vienas puses, noteikti ir jāizstājas no PVO un,
no otras puses, tā ir jāatlaiž, jo tā ir korupcijas pazīme,
to finansē privātpersonas, kuras nav ievēlētas, bet kuras pieņem lēmumus, piemēram, Bila un Melindas Geitsu fondi.
Tāpēc es uzskatu, ka mums jābūt ļoti modriem.
Mūsu valdībām jābūt modrām.
Mūsu parlamentiem ir jāatgūst sava suverenitāte un patiesi jāpārstāv mūsu intereses, jo tas vairs nav absolūti iespējams.
Un, manuprāt, īstās briesmas jau slēpjas mūsu valstīs.
Protams, šāda veida nolīgumi tikai veicina to, ko mēs varam piedzīvot un ko jebkurā gadījumā
jau esam piedzīvojuši pandēmijas krīzes laikā.
Ja padomā, mums bija valsts pandēmijas plāni.
Neviens no tiem netika realizēts.
Mēs esam pieņēmuši ieteikumus.
Vēlos norādīt, ka tie bija tikai PVO ieteikumi, bet valdības tos ir īstenojušas līdz galam.
Tātad mums pat nav vajadzīgs līgums, ja valdības tik un tā pakļaujas PVO un piemēro ieteiktos pasākumus.
Tāpēc es domāju, ka mums ir jābūt modriem valsts līmenī un vienlaikus jātur acis vaļā, lai redzētu, kas
notiek starptautiskā līmenī, jo tas vēl nav beidzies.
Līgums par pandēmiju - par to dzirdēsim vēlāk
- Sarunas turpinās.
Starptautiskie veselības aizsardzības noteikumi ir nedaudz atviegloti, taču nekļūdieties,
Lai panāktu globālu vienošanos, tās mums atkal tiek pamazām klusi uzspiestas.
Tāpēc būsim modri.
Kā jūs domājat, kas mums būtu jādara, lai palielinātu Federālās padomes pilsoņu un deputātu informētību?
Tāpēc jau notiek liels, liels, liels izglītojošs darbs, jo, ja klausāties masu medijos,
īpaši Šveices medijos, tā ir īsta katastrofa.
Tas, ko jums pasniedz, patiesībā ir dezinformācija.
Protams, viņi mūs par to apsūdz, bet mums ir avoti, kas nav viņu rīcībā.
Un mēs esam arī redzējuši, ka viss, par ko viņi mums paziņoja pandēmijas laikā, visi pasākumi, par kuriem tika
paziņots, mēs esam redzējuši, ka tie neko nav panākuši.
Kad tika runāts par pārāk efektīvām vakcīnām, ļoti ātri tika saprasts, ka tas tā nav.
Un tomēr cilvēki, kuri nepiekrita šim viedoklim, to jau sen ir prognozējuši.
Tāpēc izglītība ir ļoti svarīga.
Mūsu parlamentārieši bieži vien nav informēti. Viņiem ir daudz darāmā. Viņi ne vienmēr izlasa visu, ko mēs viņiem sūtām.
Tātad ir jāveic liels, liels darbs.
Un es domāju, ka katram pilsonim ir jāatgūst sava personīgā suverenitāte, t.i.,
jāiemācās pateikt "nē" un pastāvēt par savu "nē".
Tāpēc jums ir jāiemācās uzņemties atbildību par atteikšanos katru dienu. Un tas nozīmē teikt "nē" katru dienu.
Tas notiks ar indivīdu starpniecību.
Tas, ko mēs šodien darām, ir tikai neliels brīdinājums pasaulei.
Taču tieši katram indivīdam savā būtībā ir jāspēj pateikt "nē" un atgūt savas tiesības un tiesības.
Un, protams, uzņemties šo tiesību radītās sekas.
Tieši tā.
Liels paldies, Mišela Keilere.
Tas ir jauki no jūsu puses, ka esat man iedevis savu mikrofonu.