Da, zdravo, zovem se Günther, već 61 godinu živim u Njemačkoj i osjećam potrebu da kažem nešto o novom Zakonu o
samoodređenju, koji je Bundestag usvojio 12. aprila ove godine.
Ukratko ću pročitati nekoliko odlomaka iz uvoda: Mogućnost samostalnog života je temeljna za sve ljude.
Slobodan razvoj ličnosti, poštovanje privatnosti i nediskriminacija spadaju među prava zajamčena Osnovnim zakonom.
U tu svrhu treba ukinuti zastarjeli i djelomično neustavni Zakon o transseksualcima iz 1980. godine i zamijeniti ga
jedinstvenom uredbom koja omogućava osobama da na matičnom uredu promijene upis spola ili ime samoproglasom.
A u nastavku je takva izmjena, koja navodi da maloljetnici od 14 godina naviše trebaju moći sami podnijeti potrebnu izjavu.
I želio bih doći do dna ovog zakona i saznati šta se zaista krije iza njega.
Dakle, da želim živjeti samostalno, da ne želim diskriminirati ili da se to ne događa, slobodan
razvoj ličnosti i tako dalje, poštovanje privatnosti.
Pa, ja to 100% podržavam.
Mislim da je to ono što svaka normalna osoba želi, i to je ono što i ja želim.
Ali lično mislim da je potpuno ludo da četrnaestogodišnje dijete može u toj dobi samo odlučiti o svom spolu.
Budući da četrnaestogodišnje dijete nema zrelost da razumije tako drastična i posljedična pitanja, ono što stoji iza
njih i njihove posljedice, ono ne može donijeti odluku za sebe.
Ali bih vam također želio ispričati o dva incidenta, kad smo već kod samoodređenja.
Dakle, naš najmlađi sin sada ima 15 godina i pohađa srednju školu.
Zatim je uslijedio zahtjev da se svi moraju vakcinisati protiv velikih boginja ili priložiti dokaz o vakcinaciji.
Pošto naš sin nije vakcinisan, otišli smo u nadležnu zdravstvenu ustanovu.
Od tada je opet stigao poziv: ili moramo dostaviti dokaz ili platiti kaznu od 2.500 €.
Dakle, potrudili smo se analizirati sve sastojke i komponente vakcine protiv ospica i pomno pogledati
šta se zapravo nalazi u ovoj vakcini protiv ospica.
I kažem ti, samo čitanje svega toga čini da se osjećaš loše.
Uz to dolaze i sastojci mRNA vakcine, koji u suštini pristupaju dječijoj DNK i mijenjaju je, i tako dalje.
A onda postoje i uputstva o lijeku s brojnim stranicama nuspojava, uključujući smrt.
I kaže da ako ste alergični na neki sastojak, ne biste trebali biti vakcinisani.
I onda smo sebi rekli: u redu, idemo testirati naše dijete na sastojke navodne vakcine protiv ospica.
Nijedan doktor u široj okolini nije pristao na to. Dakle, nije moguće pružiti ovaj dokaz.
Sve smo to saželi. Bilo je dugačko sedam ili osam stranica. Bila je to polovina doktorske disertacije, zaista temeljita.
A naš sin je samo dodao da novi Zakon o samoodređenju stupa na snagu.
Sa 14 godina mi je dozvoljeno da odlučim da li želim biti dječak ili djevojčica, i tako dalje.
On je to dodao. I ne želi se vakcinisati ovom vakcinom zbog opasnosti od toksina i tako dalje.
A onda ga je on sam potpisao, a mi kao roditelji smo ga potpisali.
I sada smo ovo poslali zdravstvenoj upravi.
Onda se, nakon relativno kratkog vremena, vratilo, pa samoodređenje ne dolazi u obzir.
Ili ne možete pružiti dokaz, ili se mora vakcinisati. U suprotnom je kazna 2.500 €.
To je prva stvar, nije riječ o vakcinaciji. Zanima me samo kada mogu odlučiti za sebe i kada ne mogu odlučiti za sebe.
Dakle, vakcinacija nema šanse.
Ako želim promijeniti svoj spol i imati drugo ime, to nije problem.
Pa, onda smo imali drugi incident. Nedavno je išao kod zubara. Imao je rupu u zubu.
A onda je naš sin rekao da bi želio malo bolji, kvalitetniji punjač u zubu.
Zatim je stomatolog rekao: u redu, nema problema, ali on ne smije sam to odlučiti.
Zato što mi, kao roditelji, moramo doći i tamo potpisati, a to također košta novac.
Zatim smo dobili dodatni račun od 100 eura jer je želio drugu punjenje.
Dakle, što se tiče zubnog plomba, on ne može sam odlučiti da li ima dobar zubni plomb.
Ali hoće li željeti biti djevojka ili nešto drugo, to je na njemu da odluči.
I samo se pitam ko odlučuje šta možeš odlučiti za sebe, a šta ne možeš odlučiti za sebe.
Zapravo, prilično je jednostavno. Već godinama posmatram sistem.
Još jednom, samo treba pratiti trag novca. Postoje neke izvrsne analize. Na primjer: Ko profitira od trans-haja?
Kaže se da tržište cvjeta i da farmaceutska industrija ostvaruje milione profita i tako dalje.
I svuda postoje tajni dogovori između industrije, istraživanja, politike i tako dalje.
Dakle, opet je prilično jednostavno. Farmaceutska industrija profitira od operacije promjene spola. I, naravno,
farmaceutska industrija izuzetno profitira od vakcinacija.
Zato se moram vakcinisati i, sa 14 godina, već mogu sam odlučiti želim li drugačiji spol.
Kakvo ludilo.
I pomislio sam, pa, sve nuspojave operacije i tako dalje, i psihološki i fizički problemi, sve je to sada nestalo.
Neću sada ulaziti u to. Postoje neka izvrsna pojašnjenja i tako dalje.
Ne čujete ništa o tome od političara ili medija. Sve se potiskuje.
Na štetu naše djece i nas samih.
I zbog toga sam sada prepravio zakon.
Ne onako kako se čini, nego onako kako zaista jest.
A za mene ovaj zakon nije o samoodređenju, već o onome što ja nazivam Zakonom o širenju haosa.
Pročitat ću ti kako mislim da bi trebalo biti rečeno.
Od 14. godine ti je dozvoljeno da donosiš vlastite odluke kada je riječ o nanošenju štete sebi, razbolijevanju i povećanju kaosa.
I, naravno, gdje farmaceutska industrija zarađuje velike pare.
Možete se podvrgnuti promjeni spola za oko 8.500 funti.
Fond zdravstvenog osiguranja će ovo platiti za vas.
Vaše zdravstveno osiguranje također pokriva troškove vašeg fizičkog i psihološkog
praćenja. Dakle, na kraju, plaća porezni obveznik.
Vakcine, na primjer, gdje vam ubrizgavaju pravi otrov, nisu nešto o čemu možete sami odlučiti. Morate to učiniti.
U suprotnom, vaši roditelji će morati platiti 2.500 €.
Bez vakcinacija, farmaceutska industrija bi zarađivala daleko premalo.
Čak i ako želite pametne zube, ne možete sami odlučiti. Ni ovdje zdravstveno osiguranje ne plaća.
Onda će vaši roditelji morati potpisati za vas i platiti.
Na kraju krajeva, nama nije stalo ni do ljudi, sve dok su nam finansije u redu.
Ali smo konačno izgurali ovaj zakon za vas.
Pozdravi od Velike farmaceutske industrije, u saradnji s političarima i medijima.
To bi za mene bila stvarnost.
Već godinama se pitam ko donosi ove zakone u Njemačkoj.
Oni mogu nastati samo iz neke zlokobne, mračne dvorišne pozadine.
Ne mogu to zamisliti na bilo koji drugi način.
Ali ono što smatram još gorim je da to prikrivaju političari, mediji, pa čak i sudovi, a u nekim slučajevima čak i podržavaju.
I onda se pitaš zašto ovdje u Njemačkoj više ništa ne radi?
Šta se, dovraga, ovdje dešava?
Ali zapravo je to logično, samo vjerovatno niko ne usuđuje to reći jer se sve vrti oko novca i svi su nekako uključeni u to.
Da, samo mislim da bi bilo dobro da možemo preokrenuti stvari i vratiti se na pravi put.
To je bio moj komentar i moje iskreno mišljenje o novom Zakonu o samoodređenju u Njemačkoj.
Imajući ovo na umu, želim vam sve najbolje. Zbogom.