Kao što kaže poslovica, "Svi putevi vode u Rim", pa se može reći da:
Svi tragovi upućuju na američki privatni think tank Council on Foreign Relations, ili skraćeno
CFR, kada je riječ o ljudima koji stoje iza NATO-a.
Činjenica da CFR i njegova svjetska mreža imaju takvu neviđenu koncentraciju moći vodi samo do jednog zaključka:
NATO se mora smatrati jednim od njegovih instrumenata za unapređenje globalnih ciljeva CFR-a,
uključujući uspostavljanje centralne svjetske vlade.
Navodno "osiguravanje mira" služi isključivo da legitimiše njihovo postojanje i njihove operacije – u službi CFR-a.
Prvo, NATO potiče čitavo ratno huškanje – bilo kroz propagandu, prijetnje poput širenja
NATO-a na istok, ili stvarno naoružavanje, itd.
U Evropi je mogućnost rata prisutnija nego ikad od Drugog svjetskog rata.
Drugo, NATO, zajedno sa svim ratnohuškaštvom – čak i ratnom histerijom – služi kao dobrodošla taktika odvraćanja
pažnje za unapređenje stvarnih ciljeva stratega CFR-a:
naime uspostavljanje temelja centralne svjetske vlade.
Dana 4. aprila 1949. – prije dobrih 75 godina – NATO je osnovan kao obrambeni savez protiv nekadašnjeg Sovjetskog Saveza.
NATO je skraćenica za "Organizacija Severnoatlantskog ugovora", a na njemačkom je poznata i kao
"Atlantski savez" ili "Sjevernoatlantski ugovor".
NATO sada obuhvata 32 države članice iz Evrope i Sjeverne Amerike.
Najvažniji princip saveza je takozvana klauzula o uzajamnoj pomoći u članu 5. Ugovora NATO-a:
Strane se slažu da se oružani napad na jednu ili više njih u Evropi ili Sjevernoj Americi smatra napadom na sve njih.
Član 5. Ugovora NATO-a navodi da ako bude napadnut jedan član NATO-a, napadnuta je cijela NATO alijansa.
Vijeće NATO-a proglašava slučaj savezništva, koji je ranije bio primijenjen samo jednom: nakon
terorističkih napada u SAD-u 11. septembra 2001.
U široj javnosti – kako se može pročitati na web stranici njemačke Savezne vlade – NATO se hvali
kao "najuspješniji sigurnosni savez na svijetu".
Osigurala je sigurnost Evrope 75 godina.
Dvije godine nakon ruske invazije na Ukrajinu, 67% njemačke populacije trenutno smatra da su mir i sigurnost u Evropi
veoma ozbiljno ili ozbiljno ugroženi, prema telefonskoj anketi koju je proveo ARD-DeutschlandTrend 4. aprila 2024.
82% ljudi smatraju NATO važnim za osiguranje mira u Evropi.
Pitanje u kojoj mjeri NATO osigurava mir u Evropi dijeli mišljenja i više nego ikad zaokuplja stanovništvo.
Ovaj dokumentarac upravo istražuje ovo pitanje i pruža uvid iza kulisa NATO-a.
1. Je li NATO osigurao mir u prošlosti? – Najvažnije operacije NATO-a
Operacija Savezna snaga u bivšoj Saveznoj Republici Jugoslaviji od 24. marta do 10. juna 1999.
Operacija Savezna snaga bila je kodno ime za vojnu operaciju NATO-a protiv Savezne Republike Jugoslavije.
Približno 200 raspoređenih borbenih aviona ispalilo je 28.018 eksplozivnih sredstava – uključujući
kasetne bombe – i 10–15 tona municije obložene uranom.
Nije bilo ni mandata UN-a ni slučaja kolektivne odbrane.
NATO je opravdao zračne udare navodnom "humanitarnom katastrofom".
Međutim, prema nekoliko izvještaja, uključujući one iz OEBS-a , nije bilo humanitarne
katastrofe niti etničkog čišćenja prije početka rata.
Međutim, nakon što je rat počeo, bilo je: 10.000 poginulih vojnika i policajaca; 489-528 smrtnih
slučajeva među civilima prema Human Rights Watchu;
1.200–2.500 civila ubijeno prema jugoslovenskim procjenama;
razarajući dugoročni efekti kao što su spontani pobačaji i teške bolesti uzrokovane uranijskim municijama.
Prema procjenama, 125.000 ljudi je umrlo od dugoročnih posljedica.
Stopa smrtnosti u Jugoslaviji i Srbiji porasla je za 2,5 posto na godišnjem nivou.
I uništena je infrastruktura: 110 bolnica, 480 škola, 19 željezničkih stanica, 60 mostova i industrijskih postrojenja.
Operacija Trajna sloboda (OEF) u Afganistanu, na Filipinima, u Gruziji, Kirgistanu, Rogu Afrike,
Somaliji i Sahari od 7. oktobra 2001. do 28. decembra 2014.
Kao odgovor na napade 11. septembra 2001. godine, vlada SAD-a je proglasila takozvani rat protiv međunarodnog terorizma.
Vijeće NATO-a je potom odlučilo da napade smatra napadom na Sjedinjene Američke Države prema članu 5,
klauzuli o međusobnoj odbrani Sjevernoatlantskog ugovora.
NATO je u Afganistanu ostavio sve osim mira i sigurnosti.
U kratkom vremenskom periodu talibani su preuzeli kontrolu nad velikim dijelovima cijele zemlje.
Prema Welthungerhilfe, humanitarna situacija je "katastrofalna".
Mnogi posmatrači smatraju da je međunarodna misija u Afganistanu neuspjeh.
Procjenjuje se da su NATO i njegovi saveznici ostavili za sobom 240.000 mrtvih.
43.000 civila poginulo samo do 2012. godine.
Više od 3.500 NATO vojnika – uključujući 59 iz njemačkih oružanih snaga – izgubilo je živote.
Međunarodna vojna operacija u Libiji od 19. marta do 31. oktobra 2011.
Dana 17. marta 2011. godine Rezolucija UN-a 1973 odobrila je državama članicama UN-a uspostavljanje "zabrane letenja
iznad Libije" kako bi se navodno zaštitilo civilno stanovništvo i podržali pobunjenici protiv vladinih snaga.
31. marta 2011. NATO je preuzeo komandu nad cijelom vojnom operacijom za provođenje Rezolucije UN-a 1973.
Sa 260 borbenih aviona, NATO je izveo ukupno 7.587 zračnih udara.
Rezultat je bio 50.000 civilnih smrtnih slučajeva i 50.000 ranjenih civila.
Ekonomska infrastruktura je u velikoj mjeri uništena, a objekti koji pripadaju velikoj vodovodnoj mreži su bombardovani.
Svojom intervencijom u Libiji, NATO nije učinio ništa osim što je osigurao mir.
Svi ovi ratovi imaju jednu zajedničku stvar: šteta prouzrokovana ratom bila je veća od pretpostavljene nepravde
koju je trebalo ukloniti kako bi se osigurao mir u zemlji.
Ovo krši načelo međunarodnog humanitarnog prava.
I ovi ratovi imaju još jednu zajedničku stvar: temeljili su se na lažima.
U svojoj knjizi "Illegal Wars: How NATO Countries Sabotage the UN", švicarski historičar dr. Daniele Ganser pokazuje kako
su se nezakoniti ratovi vodili u prošlosti i sadašnjosti – bez osnove za savezništvo i bez izričite rezolucije UN-a.
A ako NATO-ove operacije u prošlosti nisu osigurale mir, trebaju li to učiniti sada?
2. Ako operacije NATO-a nisu osigurale mir, je li to bio čist neuspjeh ili lukava računica?
Ko je bio iza osnivanja NATO-a?
"Svi tragovi upućuju na američki privatni think tank Council on Foreign Relations –
skraćeno CFR – kada je riječ o ljudima iza NATO-a."
Američki pravnik William Bundy je napisao studijskim grupama CFR-a da su pomogli stvoriti okvir
razmišljanja koji je doveo do Marshallovog plana i NATO-a.
Bundy je bio analitičar Centralne obavještajne agencije (CIA).
Kada je Drugi svjetski rat počeo u Evropi u septembru 1939. godine, Stejt department SAD-a
predložio je program nezavisne analize i proučavanja.
Ovo je dodijeljeno studijskim grupama CFR-a.
Projekat, koji je postao poznat kao "Studije rata i mira", imao je za cilj usmjeriti američku vanjsku
politiku u nadolazećim ratnim godinama i izazovnom novom svijetu koji će se pojaviti nakon toga.
Allen Welsh Dulles i Hanson W. Baldwin predvodili su grupu za naoružanje Centra za proučavanje rata i
mira, gdje su razvijene osnovne ideje i nacrti NATO-a.
Allen Welsh Dulles bio je član upravnog odbora CFR-a od 1927. do 1969. i njegov predsjednik od 1946.
do 1950.; bio je direktor CIA-e od 1953. do 1961.
Kao direktor CIA-e, Dulles je odobrio tajne pokušaje atentata na Fidela Castra , Patricea
Lumumbu i Rafaela Trujilla , između ostalih.
Lumumba je ubijen na strijeljanju.
Prethodno je odigrao značajnu ulogu u mirnom vođenju Konga iz belgijske kolonijalne vlasti.
Dulles je bio odgovoran za državne udare u Iranu i Gvatemali.
Pod njegovim vodstvom, CIA je tajno podržavala dvije suprotstavljene frakcije u Južnoj i Srednjoj Americi istovremeno.
Dulles je čak isporučio oružje kubanskim revolucionerima.
Vjerno principu 'podijeli i vladaj'.
Ovaj princip se odnosi na vojnu, političku ili retoričku strategiju koja ima za cilj podijeliti suprotni tabor.
Da li je onda čudo što NATO ne osigurava mir, s obzirom na to da su njegovi osnivački principi razvijeni uz
pomoć čovjeka, Allena Dullesa, koji ima krv na rukama?
3. Ciljevi NATO-a = ciljevi CFR-a
Da bi se razumjeli temeljni ciljevi i svrha NATO-a, potrebno je razumjeti ciljeve CFR-a.
Decenijama je CFR zauzimao gotovo sve ključne položaje u američkoj vladi i osigurao nekoliko stotina
najviših dužnosnika i savjetnika u svakoj administraciji, bilo demokratskoj ili republikanskoj.
Članovi privatnog Vijeća za vanjske odnose uključuju, između ostalih:
nekoliko američkih predsjednika i potpredsjednika iz obje stranke;
skoro svi američki ministri vanjskih poslova, odbrane i finansija;
većina načelnika štaba i komandanta američke vojske i NATO-a;
neki od najutjecajnijih članova Kongresa (posebno kreatori vanjske i sigurnosne politike);
Gotovo svi savjetnici za nacionalnu sigurnost, direktori CIA-e, ambasadori pri UN-u, predsjednici Federalnih rezervi, predsjednici
Svjetske banke i direktori Nacionalnog ekonomskog vijeća
Dvosedmični štampani časopis The New American sažeo je to na sljedeći način u svom izdanju iz jula 2021. godine.
Bio je to poseban broj povodom 100. godišnjice CFR-a, pod naslovom: "CFR: I dalje sila iza prijestolja".
"Historija CFR-a je hronika stogodišnjeg rata protiv nacionalnog suvereniteta i neumoljivog nastojanja da se uspostavi
svemoćna svjetska vlada, koju su CFR-ovi globalisti često nazivali svojim 'Novim svjetskim poretkom'. (...)
CFR zaista vrši neviđen utjecaj u političkim, finansijskim, ekonomskim, medijskim i akademskim krugovima.
(…) On je javno lice, centralni nervni sistem onoga što kritičari nazivaju 'dubokom državom' – neizabrana
'stalna vlada' koja je preuzela kontrolu nad našom zemljom.
Broj se završava riječima, citat: "Pakaošni stisak 'duboke države' na našu naciju – i na cijeli svijet – neće biti slomljen
osim ako se više Amerikanaca (i više ljudi širom svijeta) ne probudi, ne razotkrije rastuću kontrolu CFR-a i ne suprotstavi
se njegovoj đavolskoj agendi Novog svjetskog poretka."
17. februara 1950. godine, bankar s Wall Streeta James P. Warburg, savjetnik Franklina D.
Roosevelta, rekao je američkom senatskom odboru:
"Imat ćemo svjetsku vladu, sviđalo nam se to ili ne (...) sporazumom ili osvajanjem."
On je također bio član CFR-a, kao i njegov otac, Paul Warburg, koji je poznat kao 'otac' Federalnog rezervnog sistema.
U kojoj mjeri NATO igra ključnu ulogu u provođenju agende centralne svjetske vlade objašnjeno je u sljedećim poglavljima.
4. Kako je moguće prodati NATO operacije kao "osiguravanje mira"? – CFR-ova "propagandna matrica"
Uspješna primjena geopolitičkih strategija, posebno opravdanje upotrebe vojnih sredstava radi navodnog osiguranja mira,
bila bi nezamisliva bez učinkovitog utjecaja na javno mnijenje.
Studija od 22 stranice koju je u septembru 2017. objavila Swiss Policy Research (SPR) predstavlja CFR-ovu "propagandnu matricu":
Kako CFR kontrolira protok geostrateških informacija.
Studija objašnjava "kako je CFR stvorio uglavnom samostalni transatlantski informacijski ciklus u kojem gotovo
svi relevantni izvori i reference su pod kontrolom članova Vijeća i njegovih partnerskih organizacija."
Novinske agencije
Novinske agencije igraju posebnu ulogu u informacijskoj matrici.
Zapravo, za međunarodne događaje, gotovo sav tekst i sve slike koje koriste mediji CFR-a
potiču od samo tri globalne novinske agencije:
Američka Associated Press (AP), britansko-kanadski Thomson Reuters i francuska Agence France-Presse (AFP).
Nevladine organizacije (NVO) i PR agencije
Čak i bez nevladinih organizacija, bilo bi gotovo nemoguće prodati vojne operacije široj javnosti.
Ovo ljudima daje iluziju veće nezavisnosti i kredibiliteta.
Zapravo, međutim, direktori Amnesty Internationala (AI), Human Rights Watcha (HRW) i mnogih drugih naizgled
humanitarnih organizacija decenijama su bili uključeni u CFR.
Mnoge druge finansiraju i usmjeravaju milijarderi CFR-a, poput Georgea Sorosa.
Swiss Policy Research (SPR) piše da se takve nevladine organizacije uvijek pozivaju kada je potrebno
legitimirati vojnu intervenciju na humanitarnoj osnovi.
5. NATO operacije se mogu prodati kao "održavanje mira" jer ne samo da je "propagandna
matrica", već i sam NATO čvrsto u rukama CFR-a.
Swiss Policy Research piše: "CFR je decenijama održavao vlastiti program obuke za oficire, s tim da je, prema procjenama, oko 75%
svih viših američkih vojnih časnika prošlo obuku CFR-a – uključujući gotovo sve načelnike štaba, komandante
NATO-a i komandante područja od Drugog svjetskog rata.
Na taj način je Vijeće izgradilo ideološki obučenu imperijalnu vojnu silu, kakva se inače
gotovo isključivo povezuje s totalitarnim režimima.
Karijere generalnih sekretara NATO-a i vrhovnih savezničkih komandanta Evrope (SACEUR)
također ukazuju na Bilderberg grupu i CFR.
Kao najviši zvaničnik NATO-a, generalni sekretar predstavlja organizaciju u javnosti.
On je uvijek iz Evrope.
SACEUR je uvijek američki general ili admiral i ima sveukupnu vojno-operativnu komandu.
Značajan broj generalnih sekretara i SACEUR-a učestvovali su na Bilderberg konferencijama.
Možete pronaći listu imena u odjavnoj špici.
6. NATO kao alat – ne za osiguranje mira, već za unapređenje globalnih ciljeva CFR-a, uključujući centralnu svjetsku vladu.
Činjenica neviđene koncentracije moći CFR-a i njegove globalne mreže dopušta samo jedan zaključak:
NATO se mora smatrati jednim od njegovih instrumenata za unapređenje globalnih ciljeva CFR-a,
uključujući uspostavljanje centralne svjetske vlade.
Navodno "osiguravanje mira" služi isključivo da legitimiše njihovo postojanje i njihove operacije – u službi CFR-a.
Jedan od geopolitičkih ciljeva stratega CFR-a je sigurno osigurati, ako ne i proširiti,
vojnu nadmoć američke vojske i NATO-a u svijetu.
Prema ažuriranju iz juna 2023. godine, oružane snage SAD-a imaju procijenjenih 750 vojnih baza u više
od 80 zemalja izvan Sjedinjenih Američkih Država.
"Strategija napetosti" kao geopolitički instrument koji arhitekti svjetske vlade koriste za
daljnje širenje svoje političke i vojne globalne moći
Međutim, svaki geostrateg koji želi dodatno proširiti svoju političku i vojnu globalnu moć ne oslanja se
prvenstveno na konvencionalne – takozvane – 'vruće' ratove, već na održavanje stanovništva u stanju 'straha i terora'.
Ovo se također naziva "strategijom napetosti".
Sljedeća definicija može se naći u Krimpediji :
"Strategija napetosti kao politički koncept odnosi se na mjere koje državni organi promovišu ili provode kako bi unijeli strah
ili nesigurnost među vlastitim stanovništvom ili državom. (...)
Osim toga, strategija napetosti može služiti opravdavanju represivnih akcija i intervencija države
jačanjem želje stanovništva za državnom intervencijom.
Prema historičaru Danijelu Ganseru, "teror (...) je prikladniji od bilo koje druge
vojne strategije za manipulaciju stanovništvom."
Prema Ganseru, metode za stvaranje i manipulaciju strahom koriste se kako bi (domaće) stanovništvo bilo
"prihvatljivo ili neprijateljski nastrojeno prema određenim političkim ili ekonomskim mjerama".
Međutim, metode koje se koriste za usađivanje straha i terora u populaciju ne odnose se samo na
naoružano nasilje, već i na bilo koju vrstu ratne retorike.
Na primjer, takozvani "Hladni rat" između SAD-a i Sovjetskog Saveza od 1945. do 1991. doveo je do
prave utrke u naoružanju, uključujući nuklearno oružje.
Iako je izbjegavan direktan otvoreni rat uz upotrebu oružja, uzajamna prijetnja nuklearnim ratom pod pojmom
"odvraćanje" po prvi put je prizvala mogućnost samouništenja čovječanstva ("prekomjerni udar").
Konflikt je u nekoliko navrata poprimio izuzetno prijeteći karakter, pa je mogućnost "vrućeg" rata
između supersila uvijek bila u pozadini misli ljudi.
Ovo je držalo stanovništvo u stalnom stanju "napetosti" i "nesigurnosti".
Ovo je išlo na ruku vladama i naoružanoj industriji, omogućavajući im da ljudima oduzmu građanska prava i
slobode ili na drugi način profitiraju od situacije.
Isti obrazac se također može vidjeti u trenutnoj retorici koja okružuje sukob između Ukrajine i Rusije.
Nakon raspada Sovjetskog Saveza 1991. godine, na redu je bio NATO.
Ispravno shvaćeno! Sa takozvanom istočnom ekspanzijom NATO-a koja je započela 1999. godine, geopolitički
stratezi uspjeli su održati potencijal za sukob s Rusijom i držati vlastito stanovništvo na rubu.
Pridruživanje Ukrajine NATO-u bilo bi apsolutni vrhunac politike konfrontacije i tenzija s Rusijom.
Pristupanje Ukrajine NATO-u bi pokrenulo klauzulu o uzajamnoj odbrani, i sve zemlje NATO-a bi se našle u ratu s Rusijom.
Može se pretpostaviti da bi to dovelo do širenja rata širom Evrope, ako ne i cijelog svijeta.
U intervjuu za Deutschlandfunk u martu 2024. godine, generalni sekretar NATO-a Jens Stoltenberg je ponovio da ne
može tačno reći kada će Ukrajina biti primljena u savez:
Ali naporno radimo da se to desi što je prije moguće.
Takva strategija, prema kojoj se rat vodi na leđima evropskog stanovništva, je sasvim prihvatljiva za stratege CFR-a.
Stratega CFR-a Allen Dulles je na kraju postavio presedan kao direktor CIA-e od 1953. do 1961. godine, kada je
istovremeno opskrbljivao suprotstavljene strane sukoba oružjem.
Članak objavljen 22. aprila 2024. u časopisu Foreign Affairs, koji se izdaje tromjesečno u ime Vijeća za vanjske
odnose (CFR), pokazuje da ovo nije samo nevjerovatna teorija.
Naslov članka sve govori: "Evropa – ali ne i NATO – treba poslati trupe u Ukrajinu."
Njemački istraživački novinar Thomas Röper komentirao je članak, rekavši, između ostalog: "Svako ko pažljivo pročita
shvatit će da je Putinova izjava da će se SAD boriti u Ukrajini do posljednjeg Ukrajinca, nažalost, apsolutno istinita."
Štaviše, članak pokazuje da bi se autori također željeli boriti do posljednjeg Evropljanina...
Tekstbuk strategija, kako je prikazano u obrazovnom filmu "Kako funkcionišu moderni ratovi?"
"Napadač" uvjerava odabrane zemlje da uzmu oružje protiv svog najvećeg rivala, koristeći njihovo oružje i vojske.
Tek kada sve zemlje potroše posljednju municiju, izgube svoje najbolje ljude i budu uništene, pravi mizantrop,
istinski agresor i ratni huškač, interveniše da ih sve zajedno porazi (...) (ili) da bude proslavljen kao spasitelj.
Također se može prisjetiti dobro poznate izjave britanskog lorda Hastingsa Ismayja u svojstvu prvog generalnog sekretara NATO-a:
NATO je osnovan "da Sovjetski Savez drži vani, Amerikance unutra i Nijemce dole".
Može li se ova izjava zaista razumjeti samo u kontekstu osnivanja NATO-a, kao što to čine tabloidi, ili je i danas važeća?
7. Zaključak: NATO se ne može smatrati garantom "održavanja mira" – sigurno ne u Evropi – već garantom
arhitektama novog svjetskog poretka, i to u dva pogleda.
Prvo, NATO kao ratni huškač
Prvo, NATO potiče čitavo ratno huškanje – bilo kroz propagandu, prijetnje poput širenja
NATO-a na istok, ili stvarno naoružavanje, itd.
U Evropi je mogućnost rata prisutnija nego ikad od Drugog svjetskog rata.
Ratoborna retorika dostigla je novi vrhunac 31. maja 2024.
Ministri vanjskih poslova NATO-a sastali su se u Pragu.
Dnevni red je uključivao pripreme za samit u Washingtonu u julu 2024. i podršku NATO-a Ukrajini.
Naslov u tabloidu glasi:
Sjedinjene Američke Države i Njemačka dopuštaju upotrebu svojih oružja protiv položaja u Rusiji, ali samo u blizini Harkova.
Ukrajinska vlada je već 3. juna pozvala da se "oblast primjene" zapadnog naoružanja proširi na rusku teritoriju.
To bi trebalo biti samo pitanje vremena.
Pravo na odbranu proizlazi iz međunarodnog prava, kaže NATO.
Generalni sekretar Alijanse Jens Stoltenberg pozvao je saveznike da nastave snabdijevati Ukrajinu oružjem i municijom.
Ruski odgovor je stigao odmah:
Rusija smatra da je akcija NATO-a ozbiljna eskalacija i prijeti masivnim odgovorom.
Drugo, NATO kao diverziona taktika
Drugo, NATO, zajedno sa svim ratnohuškaštvom – pa čak i ratnom histerijom – služi kao dobrodošla taktika odvraćanja
pažnje za napredovanje stvarnih ciljeva stratega CFR-a:
naime uspostavljanje temelja centralne svjetske vlade.
Vojna nadmoć je samo jedan od nekoliko faktora.
Jedan od najvažnijih kamenova temeljaca za uspostavljanje novog svjetskog poretka je kontrola i moć nad zdravljem i finansijama.
Trenutno se iza kulisa širom svijeta – uključujući Rusiju i Kinu – pripremaju uvjeti za
uvođenje digitalnih valuta centralnih banaka.
Prema njemačkom finansijskom stručnjaku Ernstu Wolffu, svaki građanin i svaka kompanija trebali
bi imati samo jedan račun kod centralne banke.
Ovo bi omogućilo državi da centralno odredi novčanu masu, upravlja i kontroliše novčane
tokove i po potrebi postavlja kamatne stope.
Ovo su samo dva primjera kako se moć i kontrola trebaju centralizirati širom svijeta i prenijeti na "svjetsku vladu".
NATO služi prvenstveno da osigura vojnu nadmoć, a drugo da odvuče pažnju od svih vrsta napora
za svjetskom dominacijom koji su u punom jeku.
Kla.TV je razotkrio ove napore u brojnim programima.
Neke od ovih informacija možete pronaći u plavom informativnom okviru.
Dragi gledaoci, možda se sada osjećate preplavljeni svim ovim činjenicama i ne vidite izlaz.
Kla.TV često dobija povratne informacije od gledalaca koji kažu da samo ističemo probleme i ne nudimo nikakva rješenja.
U ovom trenutku, međutim, ne možemo se izvinuti zbog činjenice da naši pristupi rješenjima nisu ukorijenjeni u vidljivom svijetu.
Suočeni sa svim ovim ogromnim prijetnjama, decenijama crpimo snagu i nadu iz više dimenzije, o čemu Ivo Sasek iznova svjedoči.
Za sve one koji ne žele izgubiti nadu, željeli bismo skrenuti vašu pažnju na naš širok izbor prosvjetljujućih
konferencija na www.ivo-sasek.ch/veranstaltungen i www.sasek.tv.
Konačno, pogledajte tri kratka isječka iz govora koji je održao osnivač Kla.TV-a Ivo Sasek na
Međunarodnom druženju prijatelja 4. maja 2024.
Sasek govori o oružju distrakcije prije stvarne tajne svjetske ratne situacije i o korisnom izlazu iz nje.
Dragi prijatelji, moramo hitno naučiti razumjeti da su se vremena promijenila.
Ratovi koji se trenutno vode u analognom svijetu, tj. fizički ratovi s tenkovima, helikopterima, krstarećim
projektilima i slično, danas imaju potpuno drugu funkciju.
Znaš li koje?
Ovi konvencionalni ratovi koji se trenutno vode prvenstveno služe kao oružje za odvraćanje pažnje od
stvarne tajne svjetske ratne situacije, razumiješ li?
Ratovi sami po sebi, dobro razmislite o onome što govorim, ratovi koji se trenutno vode su diverzantske
taktike kojima se pokriva mnogo veći rat koji se odvija.
Ako uspiju cijepiti cijeli svijet ovom genskom terapijom, možeš li razumjeti kako to funkcioniše?
Trenutni hibridni rat, s druge strane, zapravo obuhvata svakog posljednjeg čovjeka na ovoj planeti.
Baš kao što je ujak Bill (Gates) predvidio: "Tek kada se svaka osoba pod nebom bude vakcinisala,
bit ćemo sigurni..." Znate, ujak Bill, Bill Gates.
Dakle, skriveni napadač računa na to.
On je to napisao prije 120 godina; imam to na papiru.
Skriveni napadač očekuje da ćemo ga prepoznati tek kad bude prekasno, jer se tada svaka opozicija može
matirati pritiskom na dugme pomoću digitalne, beskontaktne tehnologije totalnog nadzora.
Sada, u ovim našim danima, na ovaj dan otključavanja – kako ga danas nazivam – Bog, kao da, izvlači svoju
najtvrđu, najoštriju strelu, svoje najmoćnije oružje.
Koje je to oružje? Govorimo li ovdje o fizičkom oružju?
Ne, ne, ne. Ne sada.
Vidi, hiljade godina su nas naučile da fizičko oružje neizbježno vodi do sve gorih ratova i još smrtonosnijeg oružja.
Naučili smo to.
I tako su istinski i jedini istinski spasilački Božji oružja oružja Duha.
Oružje riječi. Najjače što postoji pod nebom.
Istina, izgovorena na primjer, ali ne kao prije, kao slaba ili čak pravno smrtonosna ljudska riječ – nego istina, izgovorena
prema učincima moći i moćnim autentifikacijama ontološke moći.
Možeš li vidjeti razliku?
To znači da u ovoj najavljenoj konačnoj bitci možemo koristiti samo jedno oružje.
Cijeli govor, "Dan otključavanja", koji je prenosiv uživo u 53 zemlje, možete pronaći na www.kla.tv/29017.
Razmotajte crveni tepih, pustite himnu.
Zastava ponosno vijori visoko na nebu – "Mir! Mir!" često se govori.
Više od 50 mrtvih istovremeno, hiljade ranjenih jadikuju zbog svoje patnje.
Crni dim se uzdiže prema nebu, ljudi vrište za mir na sav glas.
Poput zlatnog sunca na nebu, želimo mir kao naš krajnji cilj.
Mir nije daleki cilj; mir je put.
Mir, vozilo na kojem se putuje.
Mir, mir, mir počinje u meni.
Mir, mir, mir, to je Bog u meni.
Ono što vladâ duboko u mom srcu postoji daleko izvan logike i razuma i očituje se kao zajednički mir u nama.
Ratovi bjesne na pet kontinenata, ljudi umiru svaki dan.
Nije dovoljno, oni pokreću nešto novo – Sjevernu Koreju, Rusiju ili Iran.
Tvoj grlo se steže, puls ti ubrzava.
Koliko još patnje prije nego što stigne mir?
Šaka se čvrsto stisne kao kamen.
Hej, ako u tebi vlada mir, bit će mira i vani.
Poput zlatnog sunca na nebu, želimo mir kao naš krajnji cilj.
Mir nije daleki cilj; mir je put.
Mir, vozilo kojim se putuje.
Mir, mir, mir počinje u meni.
Mir, mir, mir, to je Bog u meni.
Ono što vladâ duboko u mom srcu postoji daleko izvan logike i razuma i očituje se kao zajednički mir u nama.
Mir, mir, mir također počinje u tebi.
Mir, mir, mir, to je Bog u tebi.
Ovaj mir stvara jedinstvo sa svima, čak i ako je to ludo, hej, postoji takva moć.
Mir, mir, mir počinje u meni.
Mir, mir, mir, to je Bog u meni.
Ono što vladâ duboko u mom srcu postoji daleko izvan logike i razuma i očituje se kao zajednički mir u nama.
Mir, mir, mir počinje u meni.
Mir, mir, mir, to je Bog u meni.
Ono što vladâ duboko u mom srcu postoji daleko izvan logike i razuma i očituje se kao zajednički mir u nama.
Mir, mir počinje u meni.
Mir, mir, to je Bog u meni.