Kao što kaže poslovica, "Svi putevi vode u Rim", pa se može reći da:
Svi tragovi upućuju na američki neovisni think tank Council on Foreign Relations, ili skraćeno
CFR, kad je riječ o ljudima koji stoje iza NATO-a.
Činjenica neviđene koncentracije moći CFR-a i njegove globalne mreže dopušta samo jedan zaključak:
NATO se mora smatrati jednim od njegovih instrumenata za promicanje globalnih ciljeva CFR-a,
uključujući uspostavu središnje svjetske vlade.
Navodno "osiguravanje mira" služi isključivo za legitimiranje njihova postojanja i njihovih operacija – u službi CFR-a.
Prvo, NATO potiče čitavo ratno huškanje – bilo kroz propagandu, prijetnje poput širenja
NATO-a prema istoku ili stvarno naoružavanje itd.
U Europi je mogućnost rata prisutnija nego ikad od Drugog svjetskog rata.
Drugo, NATO, zajedno sa svim ratnohuškaštvom – pa čak i ratnom histerijom – služi kao dobrodošla taktika odvraćanja
pažnje za napredovanje stvarnih ciljeva stratega CFR-a:
naime uspostava temelja središnje svjetske vlade.
Dana 4. travnja 1949. – prije dobrih 75 godina – NATO je osnovan kao obrambeni savez protiv nekadašnjeg Sovjetskog Saveza.
NATO je kratica za "Organizaciju Sjevernoatlantskog ugovora", također poznatu na njemačkom kao
"Atlantski savez" ili "Sjevernoatlantski ugovor".
NATO sada se sastoji od 32 države članice iz Europe i Sjeverne Amerike.
Najvažniji princip saveza je takozvana klauzula o uzajamnoj pomoći u članku 5. Ugovora o NATO-u:
Stranke se slažu da će se oružani napad na jednu ili više njih u Europi ili Sjevernoj Americi smatrati napadom na sve njih.
Članak 5. Ugovora o NATO-u navodi da ako bude napadnuta jedna država članica NATO-a, napadnuta je cijela NATO alijansa.
Vijeće NATO-a proglašava aktiviranjem članka o savezničkoj solidarnosti, koji je dosad bio aktiviran
samo jednom: nakon terorističkih napada u Sjedinjenim Američkim Državama 11. rujna 2001.
U široj javnosti – kako se može pročitati na internetskoj stranici njemačke Savezne vlade – NATO se
hvali kao "najuspješniji sigurnosni savez na svijetu".
Osigurala je sigurnost Europe 75 godina.
Dvije godine nakon ruske invazije na Ukrajinu, 67 % njemačke populacije trenutno smatra da su mir i sigurnost u Europi
vrlo ozbiljno ili ozbiljno ugroženi, prema telefonskoj anketi koju je proveo ARD-DeutschlandTrend 4. travnja 2024.
82% ljudi smatra da je NATO važan za osiguranje mira u Europi.
Pitanje u kojoj mjeri NATO osigurava mir u Europi dijeli mišljenja i više nego ikad zaokuplja stanovništvo.
Ovaj dokumentarac istražuje upravo to pitanje i pruža uvid iza kulisa NATO-a.
1. Je li NATO osigurao mir u prošlosti? – Najvažnije operacije NATO-a
Operacija Savezna snaga u bivšoj Saveznoj Republici Jugoslaviji od 24. ožujka do 10. lipnja 1999.
Operacija Allied Force bila je kodno ime za vojnu operaciju NATO-a protiv Savezne Republike Jugoslavije.
Približno 200 raspoređenih borbenih zrakoplova ispalilo je 28.018 eksplozivnih sredstava – uključujući
kasetne bombe – i 10–15 tona streljiva obloženog uranom.
Nije bilo ni mandata UN-a ni slučaja kolektivne obrane.
NATO je opravdao zračne udare navodnom "humanitarnom katastrofom".
Međutim, prema nekoliko izvještaja, uključujući one iz OESS-a , nije bilo humanitarne
katastrofe niti etničkog čišćenja prije početka rata.
Međutim, nakon što je rat počeo, bilo je: 10.000 poginulih vojnika i policajaca; 489–528
civila poginulih prema Human Rights Watchu;
1.200–2.500 civila ubijeno, prema jugoslavenskim procjenama;
razarajući dugoročni učinci poput pobačaja i teških bolesti uzrokovanih uranijskim streljivom.
Prema procjenama, 125.000 ljudi umrlo je od dugoročnih posljedica.
Stopa smrtnosti u Jugoslaviji i Srbiji porasla je za 2,5 posto na godišnjoj razini.
I uništena je infrastruktura: 110 bolnica, 480 škola, 19 željezničkih kolodvora, 60 mostova i industrijskih pogona.
Operacija Trajna sloboda (OEF) u Afganistanu, na Filipinima, u Gruziji, Kirgistanu, Rogu Afrike, Somaliji
i Sahari od 7. listopada 2001. do 28. prosinca 2014.
Kao odgovor na napade 11. rujna 2001., vlada SAD-a proglasila je takozvani rat protiv međunarodnog terorizma.
Vijeće NATO-a potom je odlučilo smatrati napade napadom na Sjedinjene Američke Države prema članku 5.,
klauzuli o međusobnoj pomoći Sjevernoatlantskog ugovora.
NATO je u Afganistanu ostavio sve osim mira i sigurnosti.
U kratkom razdoblju talibani su preuzeli kontrolu nad velikim dijelovima cijele zemlje.
Prema Welthungerhilfeu, humanitarna situacija je "katastrofalna".
Mnogi promatrači smatraju međunarodnu misiju u Afganistanu neuspjehom.
Procjenjuje se da su NATO i njegovi saveznici ostavili za sobom 240.000 mrtvih.
43.000 civila poginulo samo do 2012. godine.
Više od 3.500 NATO vojnika – uključujući 59 iz njemačkih oružanih snaga – izgubilo je živote.
Međunarodna vojna operacija u Libiji od 19. ožujka do 31. listopada 2011.
Dana 17. ožujka 2011. Rezolucija UN-a 1973. ovlastila je države članice UN-a da uspostave "zonu zabrane letenja
iznad Libije" kako bi navodno zaštitile civilno stanovništvo i podržale pobunjenike protiv vladinih snaga.
31. ožujka 2011. NATO je preuzeo zapovjedništvo nad cijelom vojnom operacijom za provedbu Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1973.
Sa 260 borbenih zrakoplova NATO je izveo ukupno 7.587 zračnih udara.
Rezultat je bio 50.000 civilnih smrtnih slučajeva i 50.000 ranjenih civila.
Gospodarska infrastruktura je u velikoj mjeri uništena, a objekti velikog vodoopskrbnog sustava su bombardirani.
Svojom intervencijom u Libiji NATO nije učinio ništa osim što je osigurao mir.
Svi ovi ratovi imaju jednu zajedničku stvar: šteta prouzročena ratom bila je veća od navodne nepravde koju je
rat trebao ukloniti kako bi se osigurao mir u zemlji.
Ovo krši načelo međunarodnog humanitarnog prava.
I ovi ratovi imaju još jednu zajedničku stvar: temeljili su se na lažima.
U svojoj knjizi "Illegal Wars: How NATO Countries Sabotage the UN", švicarski povjesničar dr. Daniele Ganser pokazuje
kako su se nezakoniti ratovi vodili u prošlosti i sadašnjosti – bez osnove za savez i bez izričite rezolucije UN-a.
A ako NATO-ove operacije u prošlosti nisu osigurale mir, trebaju li to učiniti sada?
2. Ako operacije NATO-a nisu osigurale mir, je li to bio čisti neuspjeh ili lukava računica?
Tko je stajao iza osnivanja NATO-a?
"Svi tragovi upućuju na američki privatni think tank Council on Foreign Relations – skraćeno CFR
– kad je riječ o ljudima koji stoje iza NATO-a."
Američki odvjetnik William Bundy napisao je studijskim grupama CFR-a da su pomogli stvoriti okvir
razmišljanja koji je doveo do Marshallovog plana i NATO-a.
Bundy je bio analitičar u Centralnoj obavještajnoj agenciji (CIA).
Kada je Drugi svjetski rat započeo u Europi u rujnu 1939., američki State Department
predložio je program neovisne analize i proučavanja.
Ovo je dodijeljeno studijskim grupama CFR-a.
Projekt, koji je postao poznat kao "Studije rata i mira", imao je za cilj usmjeriti američku vanjsku politiku
u nadolazećim ratnim godinama i izazovnom novom svijetu koji će se pojaviti nakon toga.
Allen Welsh Dulles i Hanson W. Baldwin predvodili su grupu za naoružanje Centra za proučavanje rata i
mira, gdje su razvijene osnovne ideje i nacrti za NATO.
Allen Welsh Dulles bio je član upravnog odbora CFR-a od 1927. do 1969. i njegov predsjednik od 1946.
do 1950.; bio je ravnatelj CIA-e od 1953. do 1961.
Kao ravnatelj CIA-e, Dulles je odobrio tajne pokušaje atentata na Fidela Castra , Patricea
Lumumbu i Rafaela Trujilla , između ostalih.
Lumumba je ubijen na strijeljanju.
Prethodno je odigrao značajnu ulogu u mirnom izvođenju Konga iz belgijske kolonijalne vlasti.
Dulles je bio odgovoran za državne udare u Iranu i Gvatemali.
Pod njegovim vodstvom, CIA je tajno podržavala dvije suprotstavljene frakcije u Južnoj i Srednjoj Americi istovremeno.
Dulles je čak isporučio oružje kubanskim revolucionerima.
Vjerno načelu 'podijeli i vladaj'.
Ovo načelo odnosi se na vojnu, političku ili retoričku strategiju koja ima za cilj podijeliti suprotni tabor.
Je li onda čudo da NATO ne osigurava mir, s obzirom na to da je njegov osnovni koncept razvijen uz
pomoć čovjeka, Allena Dullesa, koji ima krv na rukama?
3. Ciljevi NATO-a = ciljevi CFR-a
Da bi se razumjeli temeljni ciljevi i svrha NATO-a, potrebno je razumjeti ciljeve CFR-a.
Decenijama je CFR zauzimao gotovo sve ključne položaje u američkoj vladi i osigurao nekoliko stotina
najviših dužnosnika i savjetnika u svakoj administraciji, bilo demokratskoj ili republikanskoj.
Članovi privatnog Vijeća za vanjske odnose uključuju, između ostalih:
nekoliko američkih predsjednika i potpredsjednika iz obje stranke;
gotovo svi američki ministri vanjskih poslova, obrane i financija;
većina načelnika stožera i zapovjednika američke vojske i NATO-a;
neki od najutjecajnijih članova Kongresa (posebno kreatori vanjske i sigurnosne politike);
Gotovo svi savjetnici za nacionalnu sigurnost, direktori CIA-e, veleposlanici pri UN-u, predsjednici
Federalnih rezervi, predsjednici Svjetske banke i direktori Nacionalnog ekonomskog vijeća.
Dvotjedni tiskani časopis The New American sažeo je to na sljedeći način u svom srpanjskom izdanju 2021. godine.
Bio je to poseban izdanak povodom 100. obljetnice CFR-a, pod naslovom: "CFR: i dalje sila iza prijestolja".
"Povijest CFR-a je kronika stoljetnog rata protiv nacionalnog suvereniteta i neumoljivog nastojanja da se uspostavi
svemoćna svjetska vlada, koju su CFR-ovi globalisti često nazivali svojim 'Novim svjetskim poretkom'. (...)
CFR doista vrši neviđen utjecaj u političkim, financijskim, gospodarskim, medijskim i akademskim krugovima.
(…) On je javno lice, središnji živčani sustav onoga što kritičari nazivaju 'dubokom državom' – neizabrana
'stalna vlada' koja je preuzela kontrolu nad našom zemljom.
Broj se završava riječima, citat: "Pakaoovski stisak 'duboke države' na našu naciju – i na cijeli svijet – neće biti slomljen
osim ako se više Amerikanaca (i više ljudi diljem svijeta) ne probudi, ne razotkrije rastuću kontrolu CFR-a i ne suprotstavi
se njegovoj đavolskoj agendi Novog svjetskog poretka."
17. veljače 1950. bankar s Wall Streeta James P. Warburg, savjetnik Franklina D.
Roosevelta, rekao je američkom senatskom odboru:
"Imat ćemo svjetsku vladu, sviđalo se to nama ili ne (...) sporazumom ili osvajanjem."
Bio je također član CFR-a, kao i njegov otac, Paul Warburg, koji je poznat kao 'otac' Federalnog rezervnog sustava.
U sljedećim poglavljima objašnjeno je u kojoj mjeri NATO igra ključnu ulogu u provođenju agende svjetske središnje vlade.
4. Kako je moguće prodati NATO operacije kao "osiguravanje mira"? – CFR-ova "propagandna matrica"
Uspješna provedba geopolitičkih strategija, osobito opravdanje upotrebe vojnih sredstava radi navodnog osiguranja mira,
bila bi nezamisliva bez učinkovitog utjecaja na javno mnijenje.
Studija od 22 stranice organizacije Swiss Policy Research (SPR) iz rujna 2017. predstavlja CFR-ovu "propagandnu matricu":
Kako CFR kontrolira protok geostrateških informacija.
Studija objašnjava "kako je CFR stvorio uglavnom samostalni transatlantski informacijski ciklus u kojem gotovo
svi relevantni izvori i reference pod kontrolom članova Vijeća i njegovih partnerskih organizacija."
Novinske agencije
Novinske agencije igraju posebnu ulogu u informacijskoj matrici.
Zapravo, za međunarodne događaje gotovo sav tekst i sve slike koje koriste CFR mediji
dolaze iz samo tri globalne novinske agencije:
američka Associated Press (AP), britansko-kanadski Thomson Reuters i francuska Agence France-Presse (AFP).
Nevladine organizacije (NVO) i PR agencije
Čak i bez nevladinih organizacija, bilo bi gotovo nemoguće prodati vojne operacije široj javnosti.
Oni ljudima daju iluziju veće neovisnosti i vjerodostojnosti.
Zapravo su, međutim, direktori Amnesty Internationala (AI), Human Rights Watcha (HRW) i mnogih drugih naizgled
humanitarnih organizacija desetljećima bili uključeni u CFR.
Mnoge druge financiraju i usmjeravaju milijarderi CFR-a poput Georgea Sorosa.
Swiss Policy Research (SPR) piše da se takve nevladine organizacije uvijek pozivaju kad je potrebno
legitimirati vojnu intervenciju na humanitarnoj osnovi.
5. NATO operacije mogu se prodati kao "održavanje mira" jer ne samo da je "propagandna
matrica", nego i sam NATO čvrsto u rukama CFR-a.
Swiss Policy Research piše: "CFR je desetljećima održavao vlastiti program obuke za časnike, s rezultatom da je, prema
procjenama, oko 75% svih viših američkih vojnih dužnosnika prošlo obuku CFR-a – uključujući gotovo sve
načelnike stožera, zapovjednike NATO-a i zapovjednike na terenu od Drugog svjetskog rata.
Na taj je način Vijeće izgradilo ideološki obučenu imperijalnu vojnu silu kakva se inače
gotovo isključivo povezuje s totalitarnim režimima.
Karijere glavnih tajnika NATO-a i vrhovnih savezničkih zapovjednika Europe (SACEUR)
također ukazuju na Bilderbergsku skupinu i CFR.
Kao najviši dužnosnik NATO-a, glavni tajnik predstavlja organizaciju u javnosti.
On je uvijek iz Europe.
SACEUR je uvijek američki general ili admiral i ima sveukupnu vojno-operativnu zapovjednu vlast.
Značajan broj glavnih tajnika i SACEUR-a sudjelovao je na Bilderberg konferencijama.
Popis imena možete pronaći u odjavnoj špici.
6. NATO kao alat – ne za osiguranje mira, nego za unapređenje globalnih ciljeva CFR-a, uključujući centralnu svjetsku vladu.
Činjenica neviđene koncentracije moći CFR-a i njegove globalne mreže dopušta samo jedan zaključak:
NATO se mora smatrati jednim od njegovih instrumenata za promicanje globalnih ciljeva CFR-a,
uključujući uspostavu središnje svjetske vlade.
Navodna "očuvanje mira" služi isključivo za legitimiranje njihova postojanja i djelovanja – u službi CFR-a.
Jedan geopolitički cilj stratega CFR-a zasigurno je osigurati, ako ne i proširiti,
vojnu nadmoć američke vojske i NATO-a u svijetu.
Prema ažuriranju iz lipnja 2023., oružane snage SAD-a imaju procijenjenih 750 vojnih baza u
više od 80 zemalja izvan Sjedinjenih Država.
"Strategija napetosti" kao geopolitički instrument kojeg koriste arhitekti svjetske vlade za
daljnje širenje svoje političke i vojne globalne moći
Međutim, svaki geostrateg koji želi dodatno proširiti svoju političku i vojnu globalnu moć ne oslanja se
prvenstveno na konvencionalne – takozvane – "vruće" ratove, nego na održavanje stanovništva u stanju "straha i terora".
Ovo se također naziva "strategijom napetosti".
Sljedeća definicija može se pronaći u Krimpediji :
"Strategija napetosti kao politički pojam odnosi se na mjere koje su promicali ili proveli državni organi kako bi unijeli
strah ili nesigurnost u vlastito stanovništvo ili državu. (...)
Osim toga, strategija napetosti može poslužiti za opravdanje represivnih akcija i intervencija države
jačanjem želje stanovništva za državnom intervencijom.
Prema povjesničaru Danielu Ganseru, "teror (...) je prikladniji od bilo koje druge
vojne strategije za manipulaciju stanovništvom."
Prema Ganseru, metode za stvaranje i manipulaciju strahom koriste se kako bi (domaće) stanovništvo bilo
"prihvaćajuće ili neprijateljski nastrojeno prema određenim političkim ili gospodarskim mjerama".
Međutim, metode koje se koriste za usađivanje straha i terora u stanovništvu ne odnose se samo na
naoružano nasilje, nego i na svaku vrstu ratne retorike.
Na primjer, takozvani "Hladni rat" između SAD-a i Sovjetskog Saveza od 1945. do 1991. doveo je do pravog
utrka u naoružanju, uključujući i nuklearno oružje.
Iako je izbjegnuto otvoreno ratovanje s izravnom upotrebom oružja, uzajamna prijetnja nuklearnim ratom pod
pojmom "odvraćanje" po prvi je put prizvala mogućnost samouništenja čovječanstva ("prekomjerni udar").
Konflikt je u nekoliko navrata poprimio izuzetno prijeteći karakter, pa je mogućnost "vrućeg" rata
između supersila uvijek bila u pozadini misli ljudi.
To je držalo stanovništvo u stalnom stanju "napetosti" i "nesigurnosti".
To je išlo na ruku vladama i industriji oružja, omogućujući im da ljudima oduzmu građanska prava i
slobode ili na drugi način profitiraju od situacije.
Isti obrazac može se vidjeti i u trenutačnoj retorici koja okružuje sukob između Ukrajine i Rusije.
Nakon raspada Sovjetskog Saveza 1991. godine, na redu je bio NATO.
Ispravno shvaćeno! S takozvanim istočnim širenjem NATO-a, koje je započelo 1999. godine, geopolitički stratezi
uspjeli su održati potencijal za sukob s Rusijom i držati vlastito stanovništvo na rubu.
Pridruživanje Ukrajine NATO-u bilo bi apsolutni vrhunac politike konfrontacije i napetosti s Rusijom.
Pristupanje Ukrajine NATO-u pokrenulo bi klauzulu o uzajamnoj obrani, a sve zemlje NATO-a našle bi se u ratu s Rusijom.
Može se pretpostaviti da bi to dovelo do širenja rata diljem Europe, ako ne i cijelog svijeta.
U intervjuu za Deutschlandfunk u ožujku 2024., glavni tajnik NATO-a Jens Stoltenberg ponovio je da ne
može točno reći kada će Ukrajina biti primljena u savez:
Ali naporno radimo da se to ostvari što je prije moguće.
Takva strategija, kojom se rat vodi na leđima europskog stanovništva, potpuno je vjerodostojna za stratege CFR-a.
Strateški je strateg CFR-a Allen Dulles, kao ravnatelj CIA-e od 1953. do 1961., u konačnici postavio presedan kada je
istovremeno opskrbljivao suparničke strane u sukobu oružjem.
Članak objavljen 22. travnja 2024. u časopisu Foreign Affairs, koji se izdaje tromjesečno u ime Vijeća za vanjske
odnose (CFR), pokazuje da ovo nije samo nategnuta teorija.
Naslov članka sve govori: "Europa – ali ne NATO – trebala bi poslati trupe u Ukrajinu."
Njemački istraživački novinar Thomas Röper komentirao je članak, rekavši, između ostalog: "Svatko tko pažljivo čita
shvatit će da je Putinova izjava da će se SAD boriti u Ukrajini do posljednjeg Ukrajinca, nažalost, apsolutno točna."
Štoviše, članak pokazuje da bi se autori također željeli boriti do posljednjeg Evropljanina...
Tekstualna strategija, prikazana u obrazovnom filmu "Kako funkcioniraju moderni ratovi?"
"Agresor" uvjerava odabrane zemlje da uzmu oružje protiv svog najvećeg suparnika, koristeći njihovo vlastito oružje i vojske.
Tek kad sve zemlje potroše posljednju municiju, izgube svoje najbolje ljude i budu uništene, pravi mizantrop,
istinski agresor i ratni huškač, intervenira da ih sve zajedno porazi (...) (ili) da bude proslavljen kao spasitelj.
Također se može prisjetiti dobro poznate izjave britanskog lorda Hastingsa Ismayja u svojstvu prvog glavnog tajnika NATO-a:
NATO je osnovan "da Sovjetski Savez drži vani, Amerikance unutra i Nijemce dole".
Može li se ova izjava doista razumjeti samo u kontekstu osnutka NATO-a, kao što to čine tabloidi, ili je i danas važeća?
7. Zaključak: NATO se ne može smatrati jamcem "održavanja mira" – sigurno ne u Europi – nego jamcem
arhitekata novog svjetskog poretka, u dva pogleda
Prvo, NATO kao ratni huškač
Prvo, NATO potiče čitavo ratno huškanje – bilo kroz propagandu, prijetnje poput istočnog
širenja NATO-a ili stvarno naoružavanje itd.
U Europi je mogućnost rata prisutnija nego ikad od Drugog svjetskog rata.
Ratoborna retorika dosegnula je novi vrhunac 31. svibnja 2024.
Ministri vanjskih poslova NATO-a sastali su se u Pragu.
Dnevni red je uključivao pripreme za samit u Washingtonu u srpnju 2024. i potporu NATO-a Ukrajini.
Naslov u tabloidu glasi:
Sjedinjene Američke Države i Njemačka dopuštaju upotrebu svojih oružja protiv položaja u Rusiji, ali samo u blizini Harkova.
Ukrajinska vlada je već 3. lipnja pozvala da se "domet primjene" zapadnog naoružanja proširi na rusko teritorij.
To bi trebalo biti samo pitanje vremena.
Pravo na obranu proizlazi iz međunarodnog prava, kaže NATO.
Glavni tajnik Alijanse Jens Stoltenberg pozvao je saveznike da nastave opskrbljivati Ukrajinu oružjem i streljivom.
Ruski odgovor stigao je odmah:
Rusija smatra da je postupak NATO-a ozbiljna eskalacija i prijeti masivnim odgovorom.
Drugo, NATO kao diverzijska taktika
Drugo, NATO, zajedno sa svim ratnohuškaštvom – pa čak i ratnom histerijom – služi kao dobrodošla taktika odvraćanja
pažnje za unapređenje stvarnih ciljeva stratega CFR-a:
naime uspostava temelja središnje svjetske vlade.
Vojna nadmoć je samo jedan od nekoliko čimbenika.
Jedan od najvažnijih kamenova temeljaca za uspostavljanje novog svjetskog poretka je kontrola i moć nad zdravljem i financijama.
Trenutno se iza kulisa diljem svijeta – uključujući Rusiju i Kinu – pripremaju uvodi digitalnih valuta središnje banke.
Prema njemačkom financijskom stručnjaku Ernstu Wolffu, svaki građanin i svaka tvrtka trebali
bi imati samo jedan račun u središnjoj banci.
To bi omogućilo državi da centralno određuje novčanu masu, upravlja i kontrolira novčane
tokove te po potrebi postavlja kamatne stope.
Ovo su samo dva primjera kako se moć i kontrola trebaju centralizirati na
svjetskoj razini i prenijeti na "svjetsku vladu".
NATO služi prvenstveno za osiguranje vojne nadmoći, a drugo za odvlačenje pažnje od svih vrsta
nastojanja za svjetskom dominacijom koja su u punom jeku.
Kla.TV je razotkrio ove napore u brojnim programima.
Neke od ovih informacija možete pronaći u plavom informativnom okviru.
Dragi gledatelji, možda se sada osjećate preplavljeni svim tim činjenicama i ne vidite izlaz.
Kla.TV često dobiva povratne informacije od gledatelja koji kažu da samo ističemo probleme i ne nudimo nikakva rješenja.
U ovom trenutku, međutim, ne možemo se ispričati zbog činjenice da naši pristupi
rješenjima nisu ukorijenjeni u vidljivom svijetu.
Suočeni sa svim tim golemim prijetnjama, desetljećima crpimo snagu i nadu iz više
dimenzije, o čemu Ivo Sasek neprestano svjedoči.
Za sve koji ne žele izgubiti nadu, željeli bismo skrenuti vašu pozornost na naš širok izbor prosvjetljujućih
konferencija na www.ivo-sasek.ch/veranstaltungen i www.sasek.tv.
Konačno, pogledajte tri kratka isječka iz govora koji je održao osnivač Kla.TV-a Ivo Sasek na
Međunarodnom susretu prijatelja 4. svibnja 2024.
Sasek govori o oružju distrakcije prije stvarne tajne svjetske ratne situacije i o korisnom izlazu iz nje.
Dragi prijatelji, moramo hitno naučiti razumjeti da su se vremena promijenila.
Ratovi koji se trenutno vode u analognom svijetu, tj. fizički ratovi s tenkovima, helikopterima, krstarećim
projektilima i slično, danas imaju potpuno drugu funkciju.
Znaš li koje?
Ovi konvencionalni ratovi koji se trenutno vode prvenstveno služe kao oružje za odvraćanje pažnje od
stvarne tajne svjetske ratne situacije, razumiješ li?
Ratovi sami po sebi, dobro razmislite o onome što govorim, ratovi sami po sebi koji se trenutno vode su diverzantske
taktike kojima se pokriva mnogo veći rat koji se odvija.
Ako uspiju cijepiti cijeli svijet ovom genskom terapijom, možeš li razumjeti kako to funkcionira?
Trenutni hibridni rat, s druge strane, zapravo obuhvaća svakog posljednjeg čovjeka na ovom planetu.
Baš kao što je ujak Bill (Gates) predvidio: "Tek kad se cijepi svaka osoba pod nebom, bit
ćemo sigurni..." Znate, ujak Bill, Bill Gates.
Dakle, skriveni napadač računa na to.
On je to napisao prije 120 godina; imam to na papiru.
Skriveni napadač očekuje da ćemo ga prepoznati tek kad bude prekasno, jer se tada svaka oporba može matirati pritiskom na
gumb pomoću digitalne, beskontaktne tehnologije potpune nadzore.
Sada, u ovim našim vremenima, na ovaj dan otključavanja – kako ga danas nazivam – Bog je, kao da vuče svoju
najtvrđu, najoštriju strelicu, svoje najmoćnije oružje.
Koje je to oružje? Govorimo li ovdje o fizičkom oružju?
Ne, ne, ne. Ne sada.
Vidi, tisuće godina su nas naučile da fizičko oružje neizbježno dovodi do sve gorih ratova i još smrtonosnijeg oružja.
Naučili smo to.
I tako su istinski i jedini istinski spasiteljski Božji oružja oružja Duha.
Oružje riječi. Najjače što postoji pod nebom.
Istina, izgovorena na primjer, ali ne kao prije, kao slaba ili čak pravno smrtonosna ljudska riječ – nego istina, izgovorena
prema učincima moći i moćnim autentifikacijama ontološke moći.
Možeš li vidjeti razliku?
To znači da u ovoj najavljenoj završnoj bitci možemo koristiti samo jedno oružje.
Cijeli govor, "Unlocking Day", koji je prenosiv uživo u 53 zemlje, možete pronaći na www.kla.tv/29017.
Razmotajte crveni tepih, pustite himnu.
Zastava ponosno vijori visoko na nebu – "Mir! Mir!" često se govori.
Više od 50 mrtvih istovremeno, tisuće ranjenih jadikuju zbog svoje patnje.
Crni dim se uzdiže prema nebu, ljudi na sav glas vape za mirom.
Poput zlatnog sunca na nebeskom svodu, želimo mir kao naš krajnji cilj.
Mir nije daleki cilj; mir je put.
Mir, vozilo na kojem se putuje.
Mir, mir, mir počinje u meni.
Mir, mir, mir, to je Bog u meni.
Ono što vlada duboko u mom srcu postoji daleko izvan logike i razuma i očituje se kao zajednički mir u nama.
Ratovi bjesne na pet kontinenata, ljudi umiru svaki dan.
Nije dovoljno, oni započinju nešto novo – Sjevernu Koreju, Rusiju ili Iran.
Tvoj grlo se steže, puls ti se ubrzava.
Koliko još patnje prije nego što stigne mir?
Šaka se čvrsto stisne poput kamena.
Hej, ako je u tebi mir, bit će mira.
Poput zlatnog sunca na nebeskom svodu, želimo mir kao naš krajnji cilj.
Mir nije daleki cilj; mir je put.
Mir, vozilo na kojem se putuje.
Mir, mir, mir počinje u meni.
Mir, mir, mir, to je Bog u meni.
Ono što vlada duboko u mom srcu postoji daleko izvan logike i razuma i očituje se kao zajednički mir u nama.
Mir, mir, mir također počinje u tebi.
Mir, mir, mir, to je Bog u tebi.
Ovaj mir stvara jedinstvo sa svima, čak i ako je to ludo, hej, postoji takva moć.
Mir, mir, mir počinje u meni.
Mir, mir, mir, to je Bog u meni.
Ono što vlada duboko u mom srcu postoji daleko izvan logike i razuma i očituje se kao zajednički mir u nama.
Mir, mir, mir počinje u meni.
Mir, mir, mir, to je Bog u meni.
Ono što vlada duboko u mom srcu postoji daleko izvan logike i razuma i očituje se kao zajednički mir u nama.
Mir, mir počinje u meni.
Mir, mir, to je Bog u meni.