Као што каже изрека, "Сви путеви воде у Рим", па се може рећи да:
Сви трагови указују на амерички приватни аналитички центар Council on Foreign Relations, или
скраћено CFR, када је реч о људима иза НАТО-а.
Чињеница да ЦФР и његова светска мрежа имају такву невиђену моћ може довести само до једног закључка:
НАТО се мора сматрати једним од њених инструмената за унапређење глобалних циљева ЦФР-а,
укључујући успостављање централне светске владе.
Наводно "обезбеђивање мира" служи искључиво да легитимише њихово постојање и њихове операције – у служби ЦФР-а.
Прво, НАТО подстиче целу ту ратоборност – било кроз пропаганду, претње попут проширења
НАТО-а ка истоку, или стварно наоружавање, итд.
У Европи је могућност рата присутнија него икада од Другог светског рата.
Друго, НАТО, заједно са свим ратоборним деловањем – чак и ратном хистеријом – служи као добродошла диверзиона
тактика за унапређење стварних циљева стратега ЦФР-а:
наиме, успостављање темеља централне светске владе.
4. априла 1949. године – пре добрих 75 година – НАТО је основан као одбрамбена алијанса против бившег Совјетског Савеза.
НАТО је скраћеница за "Организацију Северноатлантског уговора", познату и на немачком као
"Атлантски савез" или "Северноатлантски уговор".
НАТО сада обухвата 32 европске и северноамеричке државе чланице.
Најважнији принцип савеза је такозвана клаузула о међусобној помоћи у члану 5 Уговора НАТО:
Стране се слажу да ће се наоружани напад на једну или више њих у Европи или Северној Америци сматрати нападом на све њих.
Члан 5 Уговора НАТО-а наводи да ако буде нападнута једна чланица НАТО-а, цела алијанса НАТО-а је нападнута.
Савет НАТО-а проглашава случај савезништва, који је раније био покренут само једном: након
терористичких напада у САД 11. септембра 2001. године.
У јавности – као што се може прочитати на сајту Немачке савезне владе – НАТО се хвали као
"најуспешнија безбедносна алијанса на свету".
То је гарантовало безбедност Европе 75 година.
Две године након руске инвазије на Украјину, 67% немачког становништва тренутно сматра да су мир и безбедност у Европи
веома озбиљно или озбиљно угрожени, према телефонској анкети коју је спровео ARD-DeutschlandTrend 4. априла 2024. године.
82% људи сматра да је НАТО важан за обезбеђивање мира у Европи.
Питање у којој мери НАТО обезбеђује мир у Европи дели мишљења и више него икад заокупља становништво.
Овај документарни филм прецизно истражује управо ово питање и пружа увид иза кулиса НАТО-а.
1. Да ли је НАТО обезбедио мир у прошлости? – Најважније операције НАТО-а
Операција Савезничка снага у бившој Савезној Републици Југославији од 24. марта до 10. јуна 1999.
Операција Allied Force била је кодни назив за војну операцију НАТО-а против Савезне Републике Југославије.
Приближно 200 распоређених ловаца бацило је 28.018 експлозивних уређаја – укључујући кластерске
бомбе – и 10–15 тона муниције обложене уранијумом.
Није било ни мандата УН ни случаја колективне одбране.
НАТО је оправдао ваздушне ударе наводном "хуманитарном катастрофом".
Међутим, према неколико извештаја, укључујући и оне ОЕБС-а , није било хуманитарне
катастрофе нити етничког чишћења пре почетка рата.
Међутим, након што је рат почео, било је: 10.000 мртвих војника и полицајаца; 489–528 цивилних жртава према Human Rights Watch;
1.200–2.500 цивила убијено према југословенским проценама;
разорни дугорочни ефекти као што су побачаји и тешке болести изазване уранијумским муницијом.
Према проценама, 125.000 људи је умрло од дугорочних последица.
Стопа смртности у Југославији и Србији порасла је за 2,5 одсто у односу на претходну годину.
И била је уништена инфраструктура: 110 болница, 480 школа, 19 железничких станица, 60 мостова и индустријских постројења.
Операција Трајна слобода (OEF) у Авганистану, на Филипинима, у Грузији, Киргистану, Рогу Африке,
Сомалији и Сахари од 7. октобра 2001. до 28. децембра 2014.
Као одговор на нападе 11. септембра 2001. године, Влада Сједињених Америчких Држава прогласила
је такозвани рат против међународног тероризма.
Савет НАТО-а је потом одлучио да нападе сматра нападом на Сједињене Државе у складу са чланом 5,
одредбом о заједничкој одбрани Северноатлантског уговора.
НАТО је у Авганистану оставио све осим мира и безбедности.
У кратком року талибани су преузели контролу над великим деловима целе земље.
Према Велтхунгерхилфе, хуманитарна ситуација је "катастрофална".
Многи посматрачи сматрају да је међународна мисија у Авганистану неуспех.
Процењује се да су НАТО и његови савезници оставили за собом 240.000 мртвих.
Само до 2012. године 43.000 цивилних жртава.
Више од 3.500 војника НАТО-а – укључујући 59 из Немачких оружаних снага – изгубило је животе.
Међународна војна операција у Либији од 19. марта до 31. октобра 2011.
17. марта 2011. године Резолуција УН 1973 овластила је државе чланице УН да успоставе "зону забране летења над
Либијом" како би наводно заштитиле цивилно становништво и подржале побуњенике против владиних снага.
31. марта 2011. НАТО је преузео командовање целокупном војном операцијом за спровођење Резолуције УН 1973.
Са 260 ловаца НАТО је извео укупно 7.587 ваздушних удара.
Резултат је био 50.000 цивилних жртава и 50.000 цивилних повређених.
Економска инфраструктура је углавном уништена, а објекти који припадају великој водној мрежи су бомбардовани.
Својом интервенцијом у Либији, НАТО је учинио све само не обезбедио мир.
Све ове ратове спаја једна заједничка особина: зла која рат доноси већа су од наводне неправде коју је
требало отклонити како би се обезбедио мир у земљи.
Ово крши принцип међународног хуманитарног права.
И ови ратови имају још једну заједничку ствар: заснивали су се на лажима.
У својој књизи "Илегални ратови: Како земље НАТО-а саботирају УН", швајцарски историчар др Даниеле Гансер показао је
како су илегални ратови вођени у прошлости и садашњости – без оправдања за савез и без изричитог мандата УН.
А ако НАТО-ве операције у прошлости нису обезбедиле мир, да ли би требало да то учине сада?
2. Ако НАТО-ве операције нису обезбедиле мир, да ли је то био чисти неуспех или лукава калкулација?
Ко је стајао иза оснивања НАТО-а?
"Сви трагови указују на амерички приватни аналитички центар Савет за међународне односе –
скраћено CFR – када је реч о људима иза НАТО-а."
Амерички правник Вилијам Банди написао је студијским групама ЦФР-а да су помогли да се створи оквир
размишљања који је довео до Маршаловог плана и НАТО-а.
Банди је био аналитичар Централне обавештајне агенције (ЦИА).
Када је у септембру 1939. године у Европи почео Други светски рат, Стејт департмент Сједињених Америчких
Држава предложио је програм независне анализе и проучавања.
Ово је додељено студијским групама CFR-а.
Пројекат, који је постао познат као "Истраживања рата и мира", имао је за циљ да усмери америчку спољну
политику у предстојећим ратним годинама и у изазовном новом свету који ће настати након тога.
Ален Велш Даллес и Хенсон В. Болдвин предводили су групу за наоружање у Институту за проучавање рата и
мира, где су развијене основне идеје и нацрти НАТО-а.
Ален Велш Даллес био је члан управног одбора Савета за међународне односе (CFR) од 1927. до 1969. и његов председник
од 1946. до 1950; био је директор ЦИА од 1953. до 1961.
Као директор ЦИА, Даллес је одобрио тајне покушаје атентата на Фидела Кастра , Патриса
Лумумбу и Рафаела Трухиља , између осталих.
Лумумба је убијен стрељањем.
Он је раније имао значајну улогу у мирно вођењу Конга ка ослобађању од белгијске колонијалне власти.
Далес је био одговоран за државне ударе у Ирану и Гватемали.
Под његовим вођством ЦИА је тајно подржавала две супротстављене фракције у Јужној и Централној Америци истовремено.
Дулес је чак снабдео оружјем кубанске револуционаре.
Верно принципу "подели па владај".
Ово начело се односи на војну, политичку или реторичку стратегију која има за циљ да подели противнички табор.
Да ли је онда чудо што НАТО не обезбеђује мир, с обзиром на то да су његови основни принципи развијени
уз помоћ човека, Алена Далса, који има крв на рукама?
3. Циљеви НАТО-а = циљеви ЦФР-а
Да би се разумели основни циљеви и сврха НАТО-а, потребно је разумети циљеве ЦФР-а.
Деценијама је ЦФР заузимао скоро све кључне позиције у америчкој влади и обезбеђивао неколико стотина
највиших званичника и саветника у свакој администрацији, било демократској или републиканској.
Чланови приватног Савета за спољне односе укључују, између осталих:
неколико америчких председника и потпредседника из обе странке;
скоро сви амерички министри спољних послова, одбране и финансија;
већина начелника штабова и команданата америчке војске и НАТО-а;
неки од најутицајнијих чланова Конгреса (посебно креатори спољне и безбедносне политике);
готово сви саветници за националну безбедност, директори ЦИА, амбасадори при УН, председници Федералних резерви, председници
Светске банке и директори Националног економског савета
Двонедељни штампани часопис The New American је то сажео на следећи начин у свом јулском броју 2021. године.
То је било специјално издање поводом 100. годишњице ЦФР-а, под насловом: "ЦФР: И даље моћ иза престола".
"Историја ЦФР-а је хроника стогодишњег рата против националног суверенитета и неуморног настојања да се успостави
свемоћна светска влада, коју су глобалисти ЦФР-а често називали својим 'Новим светским поретком'. (...)
ЦФР заиста врши невиђен утицај у политичким, финансијским, економским, медијским и академским круговима.
(…) Он је јавно лице, централни нервни систем онога што критичари називају "државом дубоког утицаја" – неизбрана
"стална влада" која је преузела контролу над нашом земљом.
Број се завршава речима, цитат: "Пакаовски стисак 'Дубоке државе' над нашом нацијом – и над целим светом – неће бити сломљен осим
ако се више Американаца (и више људи широм света) не пробуди, не открије све већу контролу ЦФР-а и не
супротстави се њеној ђаволској агенди Новог светског поретка."
17. фебруара 1950. године, банкар са Волстрита Џејмс П. Варбург, саветник Франклина Д.
Рузвелта, рекао је америчком сенатском одбору:
Имаћемо светску владу, да ли нам се то свиђа или не (...) добровољно или освајањем.
Он је такође био члан ЦФР-а, као и његов отац, Пол Варбург, који је познат као "отац" Федералног резервног система.
Степен у којем НАТО игра кључну улогу у спровођењу агенде централне светске владе наведен је у следећим поглављима.
4. Како је могуће продати НАТО операције као "обезбеђивање мира"? – "Пропагандна матрица" ЦФР-а
Успешна примена геополитичких стратегија, посебно оправдавање војних средстава ради наводног обезбеђивања мира,
била би незамислива без ефикасног утицаја на јавно мњење.
Двадесетдве-странична студија Swiss Policy Research (SPR) из септембра 2017. представља "пропагандну матрицу" CFR-а:
Како ЦФР контролише проток геостратешких информација.
Студија објашњава "како је ЦФР створио углавном затворени трансатлантски информациони циклус у којем су скоро
сви релевантни извори и референтне тачке под контролом чланова Савета и његових партнерских организација."
Новинске агенције
Новинске агенције играју посебну улогу у информационој матрици.
Заправо, за међународне догађаје, скоро сав текст и све слике које користе медијски органи
CFR-а потичу од само три глобалне новинске агенције:
америчка Асоцијетед прес (АП), британско-канадска Томсон Ројтерс и француска Агенс Франс-Прес (АФП)
Невладине организације (НВО) и ПР агенције
Чак и без невладиних организација, било би скоро немогуће продати војне операције широј јавности.
Ово људима даје илузију веће независности и кредибилности.
У ствари, међутим, директори Амнести Интернешнел (АИ), Хјуман Рајтс Воч (ХРВ) и многих других наизглед
хуманитарних организација већ деценијама су укључени у ЦФР.
Бројни други финансирају и усмеравају милијардери ЦФР-а као што је Џорџ Сорос.
Швајцарско истраживање политике (SPR) пише да се такве НВО увек позивају када је потребно
легитимисати војну интервенцију на хуманитарним основама.
5. НАТО операције могу бити представљене као "одржавање мира" јер не само "пропагандна
матрица", већ и сам НАТО, чврсто су у рукама ЦФР-а.
Швајцарски Policy Research пише: "ЦФР је деценијама одржавао сопствени програм обуке за официре, чији је резултат, према
проценама, да је око 75% свих виших америчких војних официра прошло обуку ЦФР-а – укључујући готово све
начелнике штабова, команданте НАТО-а и регионалне команданте од Другог светског рата.
На овај начин Савет је изградио идеолошки обучену империјалну војну силу каква се иначе
готово искључиво повезује са тоталитарним режимима.
Каријере генералних секретара НАТО-а и врховних савезничких команданата Европе (SACEUR) такође указују на
Групу Бидерберг и Савет за међународне односе (CFR).
Као највиши званичник НАТО-а, генерални секретар представља организацију у јавности.
Он је увек из Европе.
САКЕУР је увек амерички генерал или адмирал и има укупну оперативну војну команду.
Значајан број генералних секретара и команданата САЦЕУР-а учествовало је на Билдерберг конференцијама.
Можете пронаћи листу имена у титловима.
6. НАТО као алат – не за обезбеђивање мира, већ за унапређење глобалних циљева ЦФР-а, укључујући централну светску владу.
Чињеница невиђене концентрације моћи ЦФР-а и његове глобалне мреже допушта само један закључак:
НАТО се мора сматрати једним од њених инструмената за унапређење глобалних циљева ЦФР-а,
укључујући успостављање централне светске владе.
Наводно "обезбеђивање мира" служи искључиво да легитимише њихово постојање и њихове операције – у служби ЦФР-а.
Један од геополитичких циљева стратега ЦФР-а сигурно је да обезбеде, ако не и прошире,
војну надмоћ америчке војске и НАТО-а у свету.
Према ажурирању из јуна 2023. године, оружане снаге САД имају око 750 војних база у више од 80 земаља ван Сједињених Држава.
"Стратегија тензије" као геополитички инструмент који архитекте светске владе користе за
даље ширење своје политичке и војне глобалне моћи
Међутим, сваки геостратег који жели даље да прошири своју политичку и војну глобалну моћ не ослања се
првенствено на конвенционалне – такозване – "вруће" ратове, већ на одржавање становништва у стању "страха и терора".
Ово се такође назива "стратегија тензије".
Следећа дефиниција може се наћи у Кримпедији :
"Стратегија тензије као политички концепт односи се на мере које органи државне власти промовишу или спроводе како би у
свом становништву или држави унели страх или неизвесност. (...)
Поред тога, стратегија тензије може послужити као оправдање репресивних акција и интервенција државе
јачањем жеље становништва за државном интервенцијом.
Према историчару Даниелу Гансеру, "терор (...) је погоднији од било које друге војне стратегије за манипулисање популацијом."
Према Гансеру, методе за изазивање и манипулисање страхом користе се да би (домаћа) популација била "пријемчива или непријатељски
настројена према одређеним политичким или економским мерама".
Међутим, методе које се користе за усађивање страха и терора у становништво не односе се само на
наоружано насиље, већ и на било какав ратни говор.
На пример, такозвани "Хладни рат" између САД и Совјетског Савеза од 1945. до 1991. довео је до
праве трке у наоружању, укључујући нуклеарно оружје.
Иако је избегнут директни отворени рат уз употребу оружја, међусобна претња нуклеарним ратом под појмом
"одвраћање" први пут је наговестила могућност самоуништења човечанства ("прекомерни удар").
Сукоб је у неколико наврата попримио изузетно претње карактер, тако да је могућност "врућег" рата
између суперсила увек била у позадини људских мисли.
Ово је држало становништво у сталном стању "напетости" и "неизвесности".
Ово је ишло на руку владама и наоружавајућој индустрији, омогућавајући им да лише људе грађанских права и
слобода или да на други начин профитирају од те ситуације.
Исти образац се такође може видети у актуелној реторици која окружује сукоб између Украјине и Русије.
Након распада Совјетског Савеза 1991. године, на реду је био НАТО.
Исправно схваћено! Са такозваним проширењем НАТО-а на исток, које је почело 1999. године, геополитички стратези
су успели да одрже потенцијал за сукоб са Русијом и да своје становништво држе на ивици.
Придруживање Украјине НАТО-у било би апсолутни врхунац политике конфронтације и тензија према Русији.
Придруживање Украјине НАТО-у би покренуло клаузулу о заједничкој одбрани, и све земље НАТО-а би се нашле у рату са Русијом.
Може се претпоставити да би то довело до ширења рата широм Европе, ако не и целог света.
У интервјуу за Дојче Веле у марту 2024. године, генерални секретар НАТО-а Јенс Столтенберг поновио је да не
може тачно да каже када ће Украјина бити примљена у савез:
Али ми напорно радимо да се то догоди што пре.
Таква стратегија, у којој се рат води на леђима европског становништва, потпуно је вероватна за стратеге ЦФР-а.
Стратег ЦФР-а Ален Далс је, као директор ЦИА од 1953. до 1961. године, успоставио преседан када је
истовремено снабдевао супротстављене стране у сукобу оружјем.
Чланак објављен 22. априла 2024. у часопису Foreign Affairs, који се квартално издаје у име Савета за спољне
односе (CFR), показује да ово није само натегнута теорија.
Наслов чланка све говори: "Европа – али не НАТО – треба да пошаље трупе у Украјину."
Немачки истраживачки новинар Томас Ропер прокоментарисао је чланак, између осталог рекавши: "Свако ко пажљиво чита
схватиће да је Путинова изјава да ће САД у Украјини водити рат до последњег Украјинца, нажалост, потпуно тачна."
Штавише, чланак показује да би аутори такође желели да се боре до последњег Европљанина...
Уџбеничка стратегија, како је приказано у образовном филму "Како функционишу савремени ратови?"
"Нападач" убеђује изабране земље да узме оружје против свог највећег ривала, користећи своја сопствена оружја и војске.
Само када све земље исцрпе своје последње муниције, изгубе своје најбоље људе и буду разорене, прави мизантроп,
истински агресор и ратоборник, интервенише да их све заједно порази (...) (или) да буде прослављен као спасилац.
Такође би се могло присетити добро познате изјаве британског лорда Хастингса Исмеја у
својој улози првог генералног секретара НАТО-а:
НАТО је основан "да Совјетски Савез држи напољу, Американце унутра и Немце на ниском нивоу".
Да ли се ова изјава заиста може разумети само у контексту оснивања НАТО-а, као што то
чине таблоидни медији, или је и данас важећа?
7. Закључак: НАТО се не може сматрати гарантом "одржавања мира" – сигурно не у Европи – већ
гарантом архитеката новог светског поретка, у два погледа
Прво, НАТО као ратни заговорник
Пре свега, НАТО подстиче целу ту ратоборност – било кроз пропаганду, претње попут проширења
НАТО-а ка истоку, или стварно наоружавање, итд.
У Европи је могућност рата присутнија него икада од Другог светског рата.
Ратнохушкачка реторика достигла је нови врхунац 31. маја 2024. године.
Министри спољних послова НАТО-а састали су се у Прагу.
Дневни ред је обухватао припреме за самит у Вашингтону у јулу 2024. и подршку НАТО-а Украјини.
Насловна вест у таблоидним медијима гласила је:
Сједињене Државе и Немачка дозвољавају употребу свог наоружања против положаја у Русији, али само у близини Харкова.
Влада Украјине је већ 3. јуна позвала да се "опсег примене" западних оружја прошири на територију Русије.
То би требало да буде само питање времена.
Право на одбрану произилази из међународног права, каже НАТО.
Генерални секретар Алијансе Јенс Столтенберг позвао је савезнике да наставе да снабдевају Украјину оружјем и муницијом.
Одговор Русије је стигао одмах:
Русија сматра да је акција НАТО-а озбиљна ескалација и прети масивном реакцијом.
Друго, НАТО као диверзиона тактика
Друго, НАТО, заједно са свим ратоборним деловањем – чак и ратном хистеријом – служи као добродошла диверзиона
тактика за унапређење стварних циљева стратега ЦФР-а:
наиме, успостављање темеља централне светске владе.
Војна надмоћ је само један од неколико фактора.
Међу најважнијим темељима за успостављање новог светског поретка су контрола и моћ над здрављем и финансијама.
Тренутно се иза кулиса широм света – укључујући Русију и Кину – спроводе припреме за увођење дигиталних валута централне банке.
Према немачком финансијском стручњаку Ернсту Волфу, сваки грађанин и свака компанија треба
да имају само један рачун у централној банци.
Ово би омогућило држави да централно одреди понуду новца, управља и контролише новчане токове и подеси каматне стопе по потреби.
Ово су само два примера како се моћ и контрола требају централизовати широм света и пренети на "светску владу".
НАТО служи првенствено да обезбеди војну надмоћ, а друго да одврати пажњу од свих врста
покушаја светске доминације који су у пуном јеку.
Kla.TV је открила ове подухвате у бројним програмима.
Неке од ових информација можете пронаћи у плавом информационом оквиру.
Поштовани гледаоци, можда се сада осећате преоптерећени свим овим чињеницама и не видите излаз.
Kla.TV често добија повратне информације од гледалаца који кажу да само истичемо проблеме и не нудимо никаква решења.
Међутим, у овом тренутку не можемо се извињавати због чињенице да наши приступи решењима нису утемељени у видљивом свету.
Суочени са свим овим огромним претњама, деценијама црпимо снагу и наду из више димензије, чему Иво Сасек више пута сведочи.
За све оне који не желе да се одрекну наде, желимо да вам скренемо пажњу на наш широк избор просветљујућих
конференција на www.ivo-sasek.ch/veranstaltungen и www.sasek.tv.
На крају, погледајте три кратка извода из говора који је одржао оснивач Kla.TV-а Иво Сасек на
Међународном састанку пријатеља 4. маја 2024. године.
Сасек говори о оружју одвраћања пажње пре стварног тајног светског рата и о корисном излазу из њега.
Драги пријатељи, морамо хитно да научимо да разумемо да су се времена променила.
Ратови који се тренутно воде у аналогном свету, односно физички ратови са тенковима, хеликоптерима, крстарећим
ракетама и слично, данас имају потпуно другу функцију.
Знаш ли које?
Ови конвенционални ратови који се тренутно воде углавном служе као оружје за одвраћање пажње
од стварног тајног светског рата, разумеш ли?
Сами ратови, добро размислите о ономе што говорим, сами ратови који се тренутно воде су диверзионе
тактике да прикрију много већи рат који се одвија.
Ако успеју да вакцинишу цео свет овом генском терапијом, можете ли да разумете како то функционише?
Тренутни хибридни рат, с друге стране, заправо обухвата сваког последњег човека на овој планети.
Баш као што је ујак Бил (Гејтс) предвидео: "Само када се свака особа под небом вакцинише,
бићемо безбедни..." Знате, ујак Бил, Бил Гејтс.
Дакле, скривени нападач рачуна на то.
Он је то написао пре 120 година; имам то на писму.
Скривени нападач очекује да ћемо га препознати тек када буде прекасно, јер се тада сваки отпор може
шаховски матирати притиском на дугме уз помоћ дигиталне, безналичне технологије тоталног надзора.
Сада, у овим нашим данима, на овај дан одблокирања – како га данас зовем – Бог је, као да натеже своју
најтврђу, најоштрију стрелу, своје најмоћније оружје.
Које је то оружје? Да ли овде говоримо о физичком оружју?
Не, не, не. Не сада.
Видиш, хиљаде година су нас научиле да физичко оружје неизбежно води ка све горим ратовима и још смртоноснијем оружју.
Ми смо то научили.
И тако, истинска и једина заиста спасоносна оружја Божија су оружја духа.
Оружје речи. Најјаче што постоји под небом.
Истина, изговорена, на пример, али не као раније, као слаба или чак правно смртоносна људска реч – већ истина, изговорена у складу
са ефектима моћи и моћним аутентификацијама онтолошке моћи.
Видиш ли разлику?
То значи да у овој најављеној завршној бици можемо користити само једно оружје.
Цео говор, "Дан откључавања", који је преношен уживо у 53 земље, може се наћи на www.kla.tv/29017.
Размотајте црвени тепих, пустите химну.
Застава поносно вијори високо на небу – "Мир! Мир!" се често говори.
Више од 50 мртвих истовремено, хиљаде повређених жале се на своје патње.
Црни дим се уздиже ка небу, људи вичу за мир најјачim гласом.
Као златно сунце на небосводу, желимо мир као наш коначни циљ.
Мир није далек циљ; мир је пут.
Мир, возило на којем се путује.
Мир, мир, мир почиње у мени.
Мир, мир, мир, то је Бог у мени.
Оно што влада дубоко у мом срцу постоји далеко изван логике и разума и манифестује се као заједнички мир у нама.
Ратови бесне на пет континената, људи гине сваки дан.
Није довољно, они почињу нешто ново – Северна Кореја, Русија или Иран.
Грло ти се стеже, пулс ти убрзава.
Колико још невоља пре него што дође мир?
Шакa се чврсто стегне као камен.
Хеј, ако у теби влада мир, биће мира и овде.
Као златно сунце на небосводу, желимо мир као наш коначни циљ.
Мир није далек циљ; мир је пут.
Мир, возило на којем се путује.
Мир, мир, мир почиње у мени.
Мир, мир, мир, то је Бог у мени.
Оно што влада дубоко у мом срцу постоји далеко изван логике и разума и манифестује се као заједнички мир у нама.
Мир, мир, мир такође почиње у теби.
Мир, мир, мир, то је Бог у теби.
Овај мир ствара јединство са свима, чак и ако је то лудо, хеј, постоји таква моћ.
Мир, мир, мир почиње у мени.
Мир, мир, мир, то је Бог у мени.
Оно што влада дубоко у мом срцу постоји далеко изван логике и разума и манифестује се као заједнички мир у нама.
Мир, мир, мир почиње у мени.
Мир, мир, мир, то је Бог у мени.
Оно што влада дубоко у мом срцу постоји далеко изван логике и разума и манифестује се као заједнички мир у нама.
Мир, мир почиње у мени.
Мир, мир, то је Бог у мени.