Dr. Pfeil, oleme kuulnud, et riikidele on avaldatud survet, et nad nõustuksid uute IHRi, rahvusvaheliste tervishoiueeskirjadega.
Mida te saate selle kohta öelda, kas on tõendeid, tõestust?
So, mul ei ole mingeid konkreetseid tõendeid, aga see daam, kes nüüd sellest teatas, osales meie
juristide pressikonverentsil Genfis, vähemalt internetis.
Ta on väga usaldusväärne ja pühendunud noor advokaat Lõuna-Aafrikast.
Ja üks Hollandi advokaat viibis Genfis ja ka tema kinnitas mulle, et seal avaldati tõelist survet, st
ähvardati sanktsioonidega ja mitmesuguste muude asjadega.
Kas on olemas riikide nimekiri, kuidas nad hääletasid, millised riigid või kuidas seda käsitleti?
Jah, see oli väga kummaline protsess, mis puudutab hääletust.
See oli tegelikult lihtsalt: Kas kõigil on nüüd lõplik versioon?
IHRi lõplik versioon, nagu see väidetavalt vastu võeti, oleks tegelikult pidanud olema
kättesaadav neli kuud varem vastavalt artikli 55 lõikele 2.
Ja siis ütleb koosoleku juhataja lihtsalt, vaatab kiiresti ringi ja ütleb: "Ma ei näe vastuväiteid.
Niisiis: ma ei näe siin mingeid vastuväiteid. Ja see on siis kõik.
Ja hiljem teatati, et ainult 37 riiki on tegelikult selgesõnaliselt oma nõusolekut
väljendanud ja neist 37-st on olemas nimekiri.
Ok, kas hääletus viidi läbi käe tõstmisega?
Ei, vähemalt videosalvestusel on näha, ma vaatasin seda ka uuesti, et tegelikult ei ole näha käe tõstmist, kuigi Maailma
Terviseassamblee täiskogu istungil on protseduurireegel. Artikkel 72, mis ütleb, et kas käe
tõstmine või taotluse korral nimeline hääletus.
Kumbagi neist asjadest ei juhtunud. See tähendab ka seda, et on suur küsimärk, kas hääletus oli üldse reeglitele vastav.
Meie arvates oli see kindlasti vastuolus rahvusvahelise õigusega.
Ok, mida need muudetud tervishoiueeskirjad nüüd tähendavad, nt kui nüüd kuulutatakse välja linnugripi pandeemia?
Jah, linnugripp paistab juba olema, jutumärkides.
See tähendab näiteks seda, et kuna IHR paneb nüüd suurt rõhku nn asjakohastele tervishoiutoodetele,
saavad näiteks vaktsiinid veelgi kiiremini valmis olla.
Samuti on olemas erakorralise kasutamise loetellu kandmise menetlus, lisaks alates 2022. aastast.
Ja huvitav on see, et farmaatsiaettevõtted võivad juba praegu taotleda teatud toodete puhul.
On olemas ka ametlikult sõltumatud eksperdid, kes peaksid seda hindama.
Kuid uskumatu on see, et WHO jätab endale õiguse otsustada, kas neid aruandeid avaldada või mitte.
Teisisõnu, ma võin sattuda toote juurde, mida selgelt ei soovitata tõsiste ohutusprobleemide tõttu või kuna see ei ole
tõhus või mõlemat, kuid WHO otsustab seda ikkagi riikidele soovitada, näiteks osana
kohustuslikust vaktsineerimisprogrammist.
Seega on tegemist võrratu skandaaliga.
Millist või millist muudatust rahvusvahelistes tervishoiueeskirjades näete kõige plahvatuslikumana?
Jah, ma mainisin just plahvatusohtlikku punkti, see on see uus, selgesõnaline keskendumine ravimitele ja
vaktsiinidele, mida propagandakeeles eufemistlikult nimetatakse asjakohasteks tervisetoodeteks.
See on muidugi taustaks WHO tohutu sõltuvus farmaatsialobist. Ühelt poolt on huvide konflikti, st välise kontrolli probleem.
Siis me teame täna ka, et WHO-l on palju ekspertkomiteesid.
Kuigi need komisjonid peavad esitama huvide konfliktide deklaratsioonid, jäävad ka need deklaratsioonid luku taha.
Ja me teame ka, et WHO ja farmaatsiaorganisatsioonide, eraorganisatsioonide vahel
käib tegelikult pidev inimeste karussell.
Teisisõnu, see on üsna problemaatiline.
Samuti on väga problemaatiline, et me oleme nüüd sõnaselgelt sätestanud nn vale- ja desinformatsiooni vastase võitluse IHRis,
mis tähendab, et keegi pretendeerib teabemonopolile, tõemonopolile, mis rikub selgelt
põhiseaduse artiklit 5, st sõnavabadust, infovabadust, meediavabadust ja eelkõige teadusvabadust.
Siis on meil võimalus olukorda karmistada, nii et võib kuulutada välja mitte ainult tervishoiu hädaolukorra, nn võltsimise, vaid
ka veel tõsisema variandi, nimelt nn pandeemia hädaolukorra, kus on karta, et peame siis arvestama veelgi rangemate
meetmetega, veelgi rangemate ja võib-olla pikemaajaliste põhiõiguste piirangutega, st põhiõiguste rikkumistega.
Milline neist asjadest, mida te just mainisite, on teie arvates kõige olulisem avalikkuse tähelepanu alla tuua?
Tegelikult on see kombinatsioon kõigest.
Teisisõnu kujutavad need tõenäoliselt testimata tooted endast teravat ohtu elule ja tervisele. Veelgi enam, nende
toodete uurimist ja arendamist, tootmist, rahastamist ja levitamist hakatakse nüüd taas kord subsideerima.
Need määrused tõmmati kiiresti üle ajutiselt edasi lükatud pandeemialepingust IHRi.
Ja siis on meil probleem nende toodete uurimise rahastamisega - meil on probleem - nimelt, et me ei saa neid eraldada nn
funktsioonide mängimise uuringutest, mis on väga ohtlik vahend ja mis võib lõppkokkuvõttes viia selleni, mida me juba kogesime
Covid 19 puhul, nimelt, et siis võivad olla laboriviirused, mis väljuvad laborist enam-vähem juhuslikult - sest
ohutusabinõud ei saa kunagi olla piisavad - ja siis vallandada pandeemia, mille vastu need IHR-id väidavad võitlevat.
Ja see on muidugi veel üks absoluutne haamer.
Proua Pfeil, milliseid samme näete, et me kasutaksime seda 10-kuulist perioodi, mis valitsustel nüüd
on, et - jah, ma ütlen - tõsta teadlikkust nendest asjadest ja teha midagi nende suhtes?
Seega on otsustajate tase muidugi väga oluline.
Kui ma vaatan praegu Saksamaad, siis on meil loomulikult suhteliselt vähe lootust, et föderaalvalitsus
hakkab nüüd ütlema, et me ei võta vastu IHRi, IHRi - rahvusvahelisi tervishoiueeskirju. See peaks juhtuma.
Aga mida me saame teha, näiteks ja mida me tahame ka juristidena või suuremas rühmas proovida, on Bundestagi petitsioon. Toome
selle küsimuse Saksa Bundestagisse ja kutsume Bundestagi üles veenma valitsust, et
see oleks IHRi vastu ja ei võtaks neid vastu.
Nii et see oleks kõige esimene asi.
Rohkem petitsioone on oluline, poliitikud reageerivad loomulikult ka valijatele, mis tähendab, et kui
inimesed lähevad tänavatele, on sellel signaaliefekt.
Näiteks võib iga üksikisik korraldada ka kohtumise oma valimisringkonna poliitikuga.
Samuti on olemas hea infomaterjal jne. Ja üldiselt annab teavet.
Sellest rääkisin eelmisel nädalal ühe väga pühendunud ja palju läbi nägeva daamiga, kes kuulub CDUsse ja kes ütleb, et
Bundestagis on päris palju kolleege, kes lihtsalt ei tea ikka veel - nii uskumatu kui see
ka ei tundu -, kes ei tea, mis siin kaalul on.
Ja see oleks see potentsiaal, millele me loodame.
See oleks minu järgmine küsimus:
Millised argumendid on meil nende poliitikute vastu, kui me läheme ja püüame nendega rääkida ja - jah, ma ütlen - neid raputada?
Nii et kui need IHRid jõustuvad, on lõppkokkuvõttes kaalul kogu meie väärtuste süsteem, mis on sätestatud Saksamaa põhiseaduses.
Eelkõige põhiõigused.
On tõsi - ja seda on samuti oluline teada -, et föderaalvalitsus oleks vastutav IHRi vaidlustamise eest.
IHR ei jõustu Saksamaal siiski enne, kui on olemas heakskiitmise ja rakendamise seadus.
Siinkohal tulevad mängu Saksamaa Bundestag ja Saksamaa Bundesrat.
See tähendab, et meil on võimalus neile veel kord öelda: kallid inimesed, kui te seda vastu
võtate, siis rikute te põhiseaduse põhireegleid.
Ja see oleks võimalus uuesti edu saavutada.
Kas siis tasub kindlasti pöörduda kohalike poliitikute, eriti meie esindajate poole Bundestagis?
Kõikidel juhtudel. Nii et tuleb proovida kõike ja siis on muidugi vaja ka avalikkust, siis võib ka poliitikutele kirjutada.
Paljud ütlevad, et nad on juba proovinud, kuid vastust ei olnud.
Kuid ma arvan, et isegi kui reaktsiooni ei tule, saavad need inimesed kuidagi aru, et siin midagi toimub.
Üks viimane küsimus: Milliseid organisatsioone te teate, kes nüüd samuti selles suunas liiguvad, öeldes, et me
peame midagi ette võtma? Ja kellega võiksite võrgustuda?
Jah, näiteks Šveitsis toimuvad suurepärased kodanikualgatused WHO vastu.
Loomulikult on olemas ka suurepärane erialane algatus, mida nimetatakse ülemaailmseks terviseohutuseks.
See on riikidevaheline saksakeelsetes riikides - see on suurepärane.
Kaua aega tagasi liitusin ma ise Saksamaal tegevusliiduga nimega Maailma Tervise Liit.
Loomulikult oleme Genfis nüüd astunud esimese sammu või edasise sammu juristide vahelise rahvusvahelise võrgustiku suunas ja
mõistnud, et meil on peaaegu kõikides riikides samad probleemid.
Ja see tähendab, et rahvusvaheline liit on praegu tõesti kujunemas. Idee on, et me võiksime ka üksikutes riikides
teha ühiseid jõupingutusi, et takistada selle IHRi jõustumist.
Ja sellel oleks muidugi eriline mõju.
Jah. Proua Pfeil, suur tänu intervjuu eest.
Palju õnne ja kõike head teile!
Tänan teid väga. Hea meelega.