Tänään, 17. kesäkuuta 2024, United for Freedom -järjestö on kutsunut meidät
lehdistötilaisuuteen tänne kauniille Taunuksen alueelle.
Tänään keskustelunaiheita on runsaasti.
Tohtori Pfeil puhuu muun muassa kansainvälisen oikeuden vastaisesti hyväksytyistä kansainvälisistä terveyssäännöistä.
Kuten tiedätte, nämä hyväksyttiin reilut kaksi viikkoa sitten WHO:n yleiskokouksessa Genevessä.
Tohtori Pfeil: Kyllä, kansainvälisen ihmisoikeussopimuksen hyväksymiseen kansainvälisen oikeuden vastaisesti.
Maailman terveyskokouksessa oli siis melkoinen jännitysnäytelmä tapa, jolla nämä IHR:t oletettavasti hyväksyttiin.
On tietenkin tärkeää, että kerron lyhyesti näiden kansainvälisten terveyssäännösten
kiistanalaisimmista näkökohdista ja siitä, mitä me voimme tehdä.
Hyvin lyhyesti WHO:sta:
Usein kuulee, että se on yksityinen organisaatio.
WHO on muodollisesti valtion organisaatio.
Toisin sanoen kyseessä on klassinen valtioiden yhteenliittymä tiettyä tarkoitusta varten.
Täällä he väittävät virallisesti haluavansa edistää terveyttä, kansanterveyttä.
Yleensä tällaisilla organisaatioilla on myös omat elimensä.
Tässä on Maailman terveyskokous.
Jäsenvaltioiden edustajat lähetetään sinne.
Toimeenpanevana elimenä on johtokunta ja sitten, mikä on hyvin tärkeää ja hyvin kaikkivoipaa,
pääjohtaja, joka toimii niin sanotun sihteeristön johdossa.
Alkuperäisen suunnitelman mukaan oli tarkoitus hyväksyä kaksi kansainvälistä sopimusta.
Yksi niistä on ihmisoikeussopimus, joka on jo olemassa vuonna 2005 laaditussa perustuslaissa,
mutta jota on nyt tarkistettu perusteellisesti.
Sitten oli myös suunnitelmia uuden kansainvälisen sopimuksen, niin sanotun pandemiasopimuksen, hyväksymisestä.
Pandemiasopimuksen hyväksymistä on lykätty, ja täällä harjoitetaan paljon painostusta, ja jos mahdollista, viimeistään
ensi vuoden Maailman terveyskokouksessa - sitä Tedros haluaa.
Ihmiset, jotka saattavat olla sen takana, toivovat, että se mahdollisesti hyväksytään tänä vuonna.
Juuri niin, aikajanasta. Väitettiin, että IHR oli hyväksytty.
Jos oletat vain niin, ne tulevat automaattisesti voimaan kahdentoista kuukauden kuluttua.
Ellei kyseinen valtio nimenomaisesti ilmoita niin sanottua opt-out-mahdollisuutta.
Toisin sanoen ne vastustavat tämän voimaantuloa kymmenen kuukauden kuluessa.
Se olisi 31. maaliskuuta asti.
Kansainvälisen terveyssäännöstön hyväksyminen on tapahtunut hyvin oudolla tavalla.
Toisaalta meillä on ihmisoikeussopimuksen 55 artiklan pakottava menettelyvaatimus.
Tämän mukaan lopullisen version, josta myöhemmin äänestetään, on oltava valtioiden saatavilla vähintään neljä
kuukautta ennen Maailman terveyskokouksen äänestystä.
Tarkoituksena on tietenkin, että valtiot ymmärtävät poliittiset, taloudelliset, hallinnolliset ja rahoitukselliset seuraukset.
Niiden on myös tarkistettava, ovatko nämä IHR:n muutokset yhteensopivia esimerkiksi niiden kansallisten
perustuslakien tai kansainvälisen oikeuden kanssa.
Sen sijaan olimme Genevessä ja pidimme siellä aamulla lehdistötilaisuuden asianajajina.
Rinnakkaistapahtumassa emme vielä tienneet, että tämä hulluus tapahtuisi illalla, että se oli muka ohi.
Miten se oikeastaan meni?
Tästä äänestyksestä on edelleen videotallenne, joka on edelleen nähtävissä kotisivulla.
Koko hallia ei tietenkään näe, sikäli kuin olen nähnyt, vaan oikeastaan vain edessä olevan plenumin.
Puhemies kysyy sitten: Onko tämä lopullinen versio kaikkien saatavilla? En näe vastalauseita.
Ja sitten hän kysyy, kyllä, ovatko kaikki samaa mieltä? Ja sitten tulee taas: en näe
mitään vastalauseita. En näe mitään vastalauseita.
Kyseessä on siis hyvin outo menettely, varsinkin kun menettelysääntö 72 määrittelee sen:
Äänestyksen on tapahduttava kädennostoäänestyksenä tai pyydettäessä jopa nimenhuutoäänestyksenä.
Se oli metsän hiljaisuutta. Joten hyvin, hyvin epäilyttävä tarina.
Sitten väitettiin, että se oli yksimielinen, eikä kukaan tätä videota nyt katsova voi todentaa sitä.
Myönteisesti raportoitiin, että 37 maata on nimenomaisesti ilmaissut kannattavansa ihmisoikeusyleissopimuksen hyväksymistä.
On olemassa luettelo, jossa on tietysti mukana Saksa ja useita Euroopan maita sekä muita maita, kuten Yhdysvallat.
Keskustelussa oli kuitenkin myös paljon vastustusta.
Valko-Venäjä, Iran, Argentiina, Costa Rica ja muut maat - Slovakia on hyvin tärkeä, ajatelkaa nyt vain tätä hyökkäystä.
Myös vastalauseet hyväksyttiin. Siksi tämä outo tarina.
Saavutettiinko päätösvaltaisuus lainkaan?
99 osavaltion olisi pitänyt antaa nimenomainen suostumuksensa kädennostolla. Erittäin kyseenalaista.
Näin ollen 55 artiklan 2 kohdan perusteella.
Marianne Grimmenstein sanoi sen niin hyvin: WHO rikkoo omia sääntöjään.
Äänestys on kansainvälisen oikeuden vastainen ja siksi pätemätön.
Ja jokainen valtio, joka ei kiistä tätä, on itse asiassa täysin väärässä.
Tärkeimmät sisällöt.
Kansainvälisen laajuisen kansanterveydellisen hätätilanteen - lyhennettynä Fake, miten väärin - lisäksi on
nyt olemassa uusi laajenemismuoto, pandemiahätätilanne.
On myös outoa, että esimerkiksi sen pitäisi koskea korkeaa riskiä, eli vain riskiä, että terveydenhuoltojärjestelmien kapasiteetti
ylittyy tai aiheutuu sosiaalisia ja taloudellisia häiriöitä, jotka johtuvat väitetysti hyvin
vaarallisesta rajat ylittävästä tartuntataudista.
Oikeudellisesta näkökulmasta on myös kysyttävä, soveltuvatko tällaiset kriteerit tällaiseen pandemian
aiheuttamaan hätätilanteeseen, jonka pitäisi sitten oikeuttaa perusoikeuksiin kohdistuvat massiiviset loukkaukset.
Koska tämä ei johdu itse taudista, vaan kyse on tilasta, jossa olosuhteet ovat kunnossa.
Se on siis itse asiassa huono syy puuttua perusoikeuksiin, joita pääjohtaja Tedros voi sitten
suositella tämän pandemiahätätilan perusteella.
Ja on pelättävissä, että pandemiahätätilanne oikeuttaa vielä tiukemmat toimet.
Sitten hyvin ongelmallisia ovat niin sanotut merkitykselliset terveystuotteet, ja WHO:n hyvin tärkeä uusi periaate on niin
sanottu oikeudenmukaisuus, jakoperusteinen oikeudenmukaisuus.
Tällä viitataan siihen, että myös köyhemmät maat, kehitysmaat, jotka ovat suljetuissa pilkkuissa, hyötyvät nyt kaikista näistä
niin sanottujen rokotteiden siunauksista, tietenkin modRNA-teknologiasta ja lääkkeistä, jotka ovat
peräisin - ja sanon tämän hyvin ironisesti - lääkeyhtiöiltä, jotka epäsuorasti tai suoraan tukevat WHO:ta.
Ja viimeistään tässä vaiheessa herää kysymys: kuka oikeastaan hallitsee WHO:ta?
Ovatko ne todella edelleen valtiot vai sponsorit?
On hyvin tiedossa, että WHO on lähes 85-prosenttisesti riippuvainen vapaaehtoisista lahjoituksista,
mukaan lukien monet lääketeollisuudelta suoraan tai välillisesti saadut yksityiset lahjoitukset.
Pelkästään Bill Gatesin säätiön osuus WHO:n kokonaisbudjetista on todennäköisesti suoraan tai välillisesti 20 prosenttia.
Nyt niin sanotun väärän tiedon ja disinformaation torjunta on kuitenkin nimenomaisesti sisällytetty IHR:ään.
Tässä yhteydessä tehtiin noin 40 kumppanuussopimusta digitaalialan suurten teknologiayritysten, kuten Googlen,
Facebookin ja muiden vastaavien yritysten kanssa, ja taustalla on tietenkin Microsoft, jonka sisältöä ei myöskään paljasteta.
Tässä tilanteessa meidän on luonnollisesti pelättävä sensuuriongelman pahenemista erityisesti vapaissa
tiedotusvälineissä, mutta ennen kaikkea suuressa osassa vakavasti otettavaa tiedeyhteisöä,
joka on jo aiemmin suljettu pois keskustelusta.
Ilman vapaata keskustelua emme todellakaan voi lähestyä totuutta, jota tässä tarvitaan kipeästi.
Kaiken tämän taustalla on se, että edelleenkään ei ole riippumatonta, oikeudellisesti sitovaa valvontaelintä,
joka voisi esimerkiksi antaa Tedrosille rangaistuksen, jos hän julistaisi väärennetyn tai pandemiallisen hätätilan.
Teoriassa hänen on punnittava etukäteen jokaisen suosittelemansa yksittäisen toimenpiteen riskit ja hyödyt.
Valtioiden, joilla on liberaali perustuslaki, on myös tehtävä näin.
Mutta koska kukaan ei valvo häntä, koska ei ole mitään valvontaa, hän voi yksinkertaisesti määrätä väärennöksen ja pandemian
hätätilanteesta sekä näistä suosituksista mielivaltaisesti.
WHO hyökkää edelleen valtionhallintojen kimppuun kuin mustekala.
Nyt on tarkoitus perustaa kansallinen IHR-viranomainen, ja niin sanottuja ydinkapasiteetteja eri hallintotasoilla on
vahvistettava, mukaan luettuna tietysti niin sanotun infodemian torjunta - eli väitetyn väärän tiedon torjunta, jossa WHO
ja jäsenvaltiot pitävät itsellään vastaavan totuusmonopolin.
Riippumatonta valvontaelintä ei ole.
Suositukset voivat sisältää massiivisia perusoikeuksien loukkauksia, jotka, jos niiden
riski-hyötysuhdetta ei tutkita, johtavat massiivisiin perusoikeuksien loukkauksiin maailmanlaajuisesti.
Rokotteiden ja lääkkeiden tutkimuksen rahoitus liittyy väistämättä teknisesti niin sanottuun hyötyvaikutusten tutkimukseen.
Tämä puolestaan liittyy bioaseiden tutkimukseen, ja siihen liittyvät turvallisuusriskit ovat räikeitä.
Toisin sanoen on vielä suurempi vaara, että WHO:n määräykset aiheuttavat lopulta
vaaroja, joita WHO väittää haluavansa ehkäistä.
Itse asiassa esimerkiksi Saksalla on kansainvälisen oikeuden mukainen velvoite WHO:n tasolla, kun IHR tulee voimaan.
Teoriassa Saksa voi kuitenkin sanoa: "Seis, en aio panna täytäntöön sitä, mitä esimerkiksi Tedros
suosittelee kansallisella tasolla, koska se rikkoisi peruslakia.
Tämä on teoriassa mahdollista, ja heidän pitäisi todella tehdä se.
Käytännössä olemme nähneet, että valtiot siirtävät vastuuta WHO:lle.
Saksa on joka tapauksessa yksi WHO:n tärkeimmistä valtiollisista tukijoista.
Saksa teloittaa vapaaehtoisesti.
Ainakaan aiemmin Saksa ei ole enää kiinnittänyt huomiota peruslain vaatimuksiin.
Toisin sanoen, tätä taustaa vasten meitä uhkaa vaara, että luodaan ulkomaisen valvonnan alainen ja totalitaarinen
maailmanlaajuinen terveysjärjestelmä, ja tietenkin viime kädessä vaara, että ihmisoikeuksia
loukataan pitkällä aikavälillä ja laajamittaisesti.
Ihmisarvo on loukkaamaton.
Valtion, joka puuttuu fyysiseen koskemattomuuteen ja perustavanlaatuisiin
kansalaisvapauksiin, on aina perusteltava tämä puuttuminen.
Hänen on aina punnittava riskit ja hyödyt.
Emme ole kuulleet tätä perustelua Saksassa ja monissa maissa ympäri maailmaa vuoden 2020 jälkeen.
Emme ole kuulleet mitään todisteita.
Valtiolla on velvollisuus täyttää tämä velvollisuus, eikä se ole täyttänyt sitä!
Jo pelkästään tämän perusteen puuttuminen merkitsee, että se syyllistyy jo nyt laajamittaisiin
ihmisoikeusloukkauksiin. Mitä asialle voidaan tehdä?
Meidän on tietysti ravisteltava yleisöä mahdollisimman paljon, minkä vuoksi myös tärkeät tiedotusvälineet ovat täällä
edustettuina. Mielenosoitukset, lentolehtiset ja niin edelleen. Tärkeintä on kuitenkin nyt ravistella vastuullisissa
asemissa olevia, niitä, jotka ovat vielä hyväntahtoisia.
On erittäin tärkeää ryhtyä oikeustoimiin, summaarisiin menettelyihin, perustuslaillisiin valituksiin, erittäin tärkeää.
Jokainen voi esimerkiksi keskustella oman vaalipiirinsä kansanedustajan kanssa.
Ja nämä ihmiset yrittävät kiinnittää huomiota asiaan.
Täällä on monia tapoja osallistua.
Jopa pelkkä keskustelu ystävien, tuttavien ja naapureiden kanssa, jossa pieni ovi on auki.
Meidän on todella tehtävä kaikki voitavamme. Ei ole mitään toimenpidettä, joka ei olisi tärkeä.
Sanoisin kuitenkin, että painopisteen pitäisi todella olla poliittisten päättäjien
vakuuttamisessa, koulutuksessa, koulutuksessa, koulutuksessa.
Henkilökohtaisesti näen vain vähän mahdollisuuksia liittovaltion hallituksen kanssa.
Siksi yritämme tämän vetoomuksen avulla saada liittopäivien edustajakokouksen kehottamaan liittohallitusta jättäytymään pois.
Ja tietenkin, jos asiat olisivat kunnossa, perustuslakikanteen näitä täysin laittomasti hyväksyttyjä IGV:itä
vastaan pitäisi itse asiassa olla menestyksekäs, jos meillä olisi edelleen normaalit olosuhteet.
Toivomme ja luotamme siihen, että normaalit olosuhteet palautuvat.
Ja me kaikki yritämme antaa oman panoksemme. Kiitos paljon.