Од 16. до 23. јуна 2024. године, ове године је поново одржан мирни камп у близини америчке војне базе у Рамштајну.
Током овог периода, Stop Airbase Ramstein је организовао обимну недељу акције на тему мира у светлу ескалирајућих ратних напора.
Да ли ће још један рат бити покренут са немачког тла, тиме без икакве савести кршећи нашу обавезу да никада више не водимо рат?
Kla.tv је била тамо уживо на вечерњем догађају 21. јуна, прикупљајући утиске и мишљења јавности, и
затражила је од Даниела Гансера да на ово питање одговори у кратком ексклузивном интервјуу.
Неколико километара ваздушном линијом удаљена је највећа америчка војна база у Немачкој,
Рамштајн, штаб америчких ваздухопловних снага у Европи.
Сви ратови дроновима у последњих неколико година, било да су у Пакистану, Либији, Авганистану,
Сомалији, Јемену или Ираку, контролисани су одавде.
Не зна многи да америчка администрација у Немачкој управља преко 100 додатних војних база.
Ова масивна стратешка војна присутност САД у Немачкој плаши многе људе.
И тензија расте.
Почетком недеље, немачки онлајн медиј News објавио је наслов: "НАТО и Висбаден постају седиште за подршку Украјини."
Ово се односи на америчку базу у Висбаден-Ербенхајму.
Klagemauer ТВ је већ произвео импресиван документарни филм о овој теми.
Већ годинама све више људи у нашој земљи не могу мирно да спавају, знајући да седимо на баруту, такорећи.
Ове године су се стотине људи поново окупиле овде у мировни камп као део мировне недеље.
Ваша порука?
Активно радимо на миру.
Одбијамо да будемо непријатељи и тражимо међународну солидарност и умрежавање.
Здраво, када возимо улицама овде, све је мирно.
То је мир.
Зашто мирни камп?
Зашто сте данас овде?
Могу да одговорим на то на личном нивоу.
Имам нешто овде у руци.
То је комад шрапнела.
Моја мајка ју је покупила док је још била топла када је имала 16 година.
Моја мајка је рођена 1924. године.
Знам из прича како радна пропаганда функционише и како се људи наводе у френетично стање да крену у рат.
И управо то тренутно видим овде.
Подвргнути смо ратној пропаганди, а наша влада жели да нас пошаље у рат.
Овде у Немачкој, на немачком тлу.
И као дете сам научио: никад више рата.
Мој отац је помогао да се оснује покрет Ускршњег марша и саветовао објекционе објекте по савести.
Јасно ми је да мој син не сме тамо да иде.
Он има 27 година, као и моја ћерка која има 24 године, као и ниједно од наше друге деце.
И Украјинци и Руси такође не би требало да иду тамо.
"Нека више не буде рата" је једини опипљиви мото који ми пада на памет и који се у том погледу може спровести.
Боље је провести 1.000 сати преговарајући него један сат пуцајући.
И Раммштајн је, наравно, добро место за демонстрацију за мир, јер се овде дешавају невероватно ужасне ствари.
И понекад имам утисак да смо ми Немци на челу када је у питању вођење ратова широм света
или помагање другима да воде ратове широм света.
И то не мора да буде тако, зар не?
Зато сам овде да подржим Рамштајн мирни камп и драго ми је што је толико људи одговорило на позив.
Зашто сте данас овде?
Зашто је мирни камп важан?
Здраво.
Дакле, можда је овде и даље мирно.
Али пре свега, не свуда.
И друго, овде ускоро више неће бити мира ако политичари наставе са оним што су очигледно испланирали.
И ја бих веома волео да својим присуством овде покажем да нису сви једноставно слепи за оно што нам се говори.
Одлично. Хвала вам што сте овде.
Данас ће на сцену изаћи угледни говорници да говоре о миру.
Новинарка Кристијан Рејман, теолог, психоаналитичар и писац Југен Древерман и историчар и истраживач мира Даниеле Гансер.
Хвала вам пуно што сте овде и што сте дошли у тако великом броју.
Заиста сам задовољан због тога.
И могу да вас уверим да статистички представљате већину.
Постоји нова истрага, међународна.
Ово указује да се не само у Немачкој, не само у Француској, не само у Уједињеном Краљевству, већ и у
Сједињеним Америчким Државама већина противи рату против Русије.
Рамштајн је највећа војна база Сједињених Држава ван њихове територије.
Одавде се спроводе и организују напади дронова широм света.
Илегално. По вољи. Изненада.
Са пристанком Савезне Републике, која тврди да не зна ништа о детаљима.
Знамо за ово и више не желимо да тако остане.
Порука је јасна.
Госпођо Баербок, морамо да преговарамо уместо да покушавамо да уништимо Русију.
Морамо да видимо наш сопствени страх у очима других.
Постали смо убице.
Господине Писторијус, о томе можете читати у свом музеју.
Из искуства између 1914. и 1918. године.
Да ли заиста верујеш да се ово побољшало?
Као и обично, Други светски рат је био само ескалација Првог светског рата.
А оно што сада имамо је много горе од целог Другог светског рата.
Чак ни атомске бомбе бачене на Хирошиму и Нагасаки нису биле довољне.
Америка треба водоничне бомбе.
Америка још увек нема довољно неутронских бомби.
Убијање увек мора бити у могућности да ескалира.
А сада можда најгоре од свега.
Потребно је да се људи укључе.
Од 16-годишњих девојака и 18-годишњих девојака се очекује да буду спремне да науче како да убијају људе по команди.
Ово се дешава у сваком дворишту касарне у свету.
Зато говорим за мир и против рата.
Не из чисто политичких, економских или других разлога.
Али у принципу.
Рат је нечовечност као извор сваке неморалности.
Човек за радним столом.
Када се вратиш, реци јој да црта ручне бомбе и топове уместо лонаца за кување и водених лула.
Човек на радном столу, реци не.
Мајка у Немачкој.
Мајка у Украјини.
Када се вратиш и кажеш јој да треба да имаш децу.
Девојке за болнице.
Дечаци за ровове.
Мајка у Немачкој.
Мајко у Украјини, реци не.
Човек у лабораторији.
Када дођу код тебе и кажу да треба да смислиш нову смрт за стари живот.
Човек у лабораторији каже не.
И министар у амвону.
Од кога ових дана не чујем ни реч, нити чак одобрење за папу Франциска.
Човек на амвону.
Када се врате и рекну ти да оправдаш рат и благословиш оружје.
Човече на амвону, реци не.
Јер ако не кажеш не, све ће се вратити и биће горе него икад.
Хвала вам што сте овде. . .
Виола Амхерд и Игнацио Касис су сада организовали мировну конференцију у јуну.
Чули сте за рат у Украјини, и нису позвали Русе.
Дакле, ово је још један знак, ако се понекад питате да ли живимо у доба конфузије.
онда је одговор веома јасан: да
То је као када имате брачни спор и кажете: "Да, ја сам стручњак, могу вам помоћи, али ћу позвати само жену."
А онда ћемо то средити.
То није могуће, сви то знају.
И управо то смо управо доживели у Швајцарској.
Заправо, анализа је да би се могло рећи да су Американци прекршили забрану УН на употребу силе јер су свргли владу.
Не смеш то да радиш.
Ово је јасно кршење УН забране насиља.
А Руси су прекршили забрану насиља јер су 1922. године извршили инвазију. Сада узмите 1914. и 1922. годину заједно и
кажете: па, онда би Немачка могла једноставно остати неутрална.
Можете остати неутрални и рећи: "Овде постоје две различите групе, ми ћемо посредовати."
А једна предност би онда била да се одвојимо од Американаца.
Али то би значило да Немачка треба да напусти НАТО.
Желео бих да завршим говорећи ово.
Када схватиш да није мудро сваки пут ићи у рат са Американцима, онда све пада на своје место.
Онда то и није тако компликовано.
Није то тако компликовано.
Уместо тога, једноставно се каже: па, Американци су већ бомбардовали Вијетнам.
Они су свргли владу у Ирану.
Они су свргли владу у Гватемали.
Они су свргли владу у Чилеу.
Они су, наравно, бомбардовали Либију.
Они су наместили изборе у Италији.
1948. године још ниси ни рођен.
Али онда је то само наставило.
То је веома дуга серија ратова које су Американци водили.
И стратешки, моја главна брига овде у Немачкој јесте да подигнем свест да у Сједињеним Државама има дивних људи.
Они су такође део људске породице.
Као Руси и Украјинци и Палестинци и Израелци.
Али такође мораш да знаш да је једна веома мала група у САД изузетно насилна. Изузетно.
И не треба их слепо пратити.
Господине Гансере, дуго времена у Немачкој и у политици важило је правило да рат никада више не сме потећи из Немачке.
У светлу недавних изјава немачких политичара, како гледате на ову максиму?
Да, забринут сам.
Мислим да је максима и даље тачна.
Рат никада више не сме потећи из Немачке.
И ако сада кажете: "да", "не", ми ћемо испоручити оружје Украјини, а Украјина може то оружје
користити и за бомбардовање Русије, онда је то прихватљиво.
Сматрам да су такве изјаве нетачне.
Сматрао бих то много вреднијим или прикладнијим да Немачка каже: не, ми желимо да радимо на миру.
Ми желимо да радимо на томе да Украјинци и Руси седну за преговарачки сто и престану да убијају једни друге.
То значи да би то заправо требало да буде улога Немачке.
Не да бисмо покретали ратове, и изнад свега не ратове, да, то је тај Таурус пропуст о којем смо чули, да су официри у
британским оружаним снагама, Краљевском ратном ваздухопловству, рекли да бисмо могли и да бомбардујемо Русију.
То је потпуно погрешан приступ.
То ме брине.
И ја такође верујем да већина становништва у Немачкој то дефинитивно не жели.
Шта си рекао?
Шта немачки политичари заправо имају да кажу овде у Рамштајну?
Шта имаш да кажеш о НАТО-у?
Имате ли уопште икаквог простора за маневрисање?
Па, зависи од тога како на то гледаш.
Званично, Немачка је суверена држава.
А ако је то суверена земља, немачки политичари би могли да изађу из НАТО-а и кажу да више не желе да буду део овог војног савеза.
Немачки политичари, као што су канцелар Олаф Шолц, могли би затим да врше притисак на разјашњавање терористичког напада на
цевоводе "Северни ток" 26. јула и 27. септембра 2022. године.
Али ако пажљиво погледате, морате да видите, и то је, наравно, болно за видети, да Олаф Шолц не
инсистира на истрази овог терористичког напада.
Заправо, желео бих да се ово истражи, јер је то био велики терористички напад који је
такође нанео значајну штету немачкој економији.
И овде се већ има осећај да је немачки суверенитет ограничен.
И зато је мој став да се сви амерички војници заправо повуку из Немачке.
Тренутно их је 38.000.
И да база Рамштајн мора да буде затворена.
Ми смо неколико метара од ваздухопловне базе.
Иако је то сада мој став, знам да се то сутра неће догодити.
Али верујем да је вредно када све више људи усуди да јавно изрази овај став.
Другим речима, у овом тренутку не бисмо требали превише очекивати од политике.
Морамо сами предузети акцију.
Морамо, такорећи, да се пробудимо и пренесемо нашу жељу, нашу вољу, такорећи.
Да, мислим да становништво само мора да одлучи шта жели.
Дакле, постоји део становништва у Немачкој који мисли да су Американци наши добри пријатељи и да нам желе добро.
Али бих затим заиста истражио терористички напад на цевоводе Норд Стрим.
Ако затим дођете до закључка да, у реду, Американци имају интересе који су делимично другачији од наших, онда
морате размотрити како можемо да остваримо наше интересе.
Јер би то заправо било корисно за Немачку да увезе јефтин природни гас из Русије и има просперитетну економију.
Али сада имамо ситуацију у којој је Немачка заправо у опасности да изненада буде све више и више умешана у рат са Украјином.
јер су украјински војници обучавани на америчким војним базама у Немачкој.
И гледајући историју, јасно је да су Американци увукли Немачку у рат када су напали Србију 1999.
године, Авганистан 2001. године и Сирију 2015. године.
И ја бих једноставно рекао да су то мање земље: Србија, Авганистан и Сирија.
Русија је потпуно другачија ситуација.
И то би био тренутак када бисмо се требали пробудити и рећи: никад више рат, чак ни рат против Русије, то не желимо.
Увек говориш о људској породици, што је дивна слика.
Које решење видите?
Шта можемо учинити као људска бића?
Дакле, под појмом "људска породица" мислим да Украјинци и Руси, Американци и Немци, Срби и
Авганистанци сви припадају људској породици.
Јер ратна пропаганда увек приказује једну групу као злу и затим тврди да ћемо, ако убијемо лоше момке, бити боље.
Тако је увек приповедано.
И то је заправо увек било тако кроз читаву историју.
Дакле, једноставно сам схватио да је то био веома стар трик.
А оно што заправо желим да покажем појмом "људска породица" јесте да уопште не треба никога убијати и да је сав тај
пропагандни говор о томе да у Авганистану живе само терористи и да су Руси зли од рођења чиста бесмислица.
Све је то само ратна пропаганда, да бисте то одбацили и онда рекли: не, у Авганистану живе дивни људи,
У Русији живе дивни људи, у Украјини живе дивни људи, у Немачкој живе дивни људи.
Да не дозволиш да те поделе.
Јер ратна пропаганда може нанети велику штету у срцима и умовима људи када они изненада
помисле да је ова или она нација суштински зла.
То је увек била лаж.
Да, и на крају такође губе страх од друге особе.
Господине Гансере, хвала вам пуно на овом кратком интервјуу.
Рекао си љубав, истину и храброст.
И желим ти у животу да ове три колац рашириш што даље.
У реду, хвала.
Имајте леп дан.
Ускоро, не пропустите
Документарни филм НАТО-а
Мир у Европи – да ли је НАТО неопходан?
Оснoвана истраживања откривају НАТО-ове ратоборне и диверзантске тактике.
Датум емитовања: субота, 6. јул 2024, 19:45 на kla-tv.