Luoteis-Kiinassa sijaitseva Xinjiangin alue on tarkan digitaalisen valvonnan alla.
Alueen nimi oli ennen Turkestan.
Siellä asuva uiguurien etninen ryhmä on muslimeja, puhuu turkkilaista kieltä ja kirjoittaa arabiaa.
Heidän maansa joutui 1700-luvulla ylivallan alle ja liitettiin Kiinan keisarikuntaan.
Heillä ei ole mitään yhteistä han-kiinalaisten, Kiinan varsinaisen väestön, kanssa.
YK:n kansainvälinen laki vapaasta itsehallinnosta ei koske uiguureja.
Koska niiden alueella on valtavasti luonnonvaroja.
Kiinan kommunistinen hallinto ei halua luopua tästä.
Sen sijaan se on muuttanut alueen valtavaksi ulkoilmavankilaksi, jossa uiguurit eivät ole vain täysin vailla
oikeuksia ja jossa heitä ahdistellaan ja jossa heitä myös järjestelmällisesti vähennetään.
Uudelleenkoulutusleirien avulla, historiallisten ja uskonnollisten rakennusten tuhoamisella
sekä 100 000 pakkosteriloinnilla ja abortilla.
WEF:n perustaja Klaus Schwab ylistää Kiinan hallintoa esimerkilliseksi ja jäljittelyn arvoiseksi koko maailmalle.
Schwab paljastaa näin, mistä superrikkaat narunvetäjät unelmoivat.
Mutta milloin aikaisemmin on sortoon perustuva järjestelmä koskaan kyennyt selviytymään pitkällä aikavälillä?