Az északnyugat-kínai Hszincsiang régiót szoros digitális felügyelet alatt tartják.
A régiót korábban Turkesztánnak hívták.
Az ott élő ujgur népcsoport muszlim, egy török nyelvet beszél és arabul ír.
A 18. században országukat legyőzték és beolvasztották a kínai birodalomba.
Semmi közös nincs bennük a han kínaiakkal, Kína tényleges lakosságával.
Az ENSZ szabad önkormányzatra vonatkozó nemzetközi joga nem vonatkozik az ujgurokra.
Mert területük rendkívül gazdag természeti erőforrásokban.
Kína kommunista rezsimje nem akarja ezt nélkülözni.
Ehelyett ezt a régiót egy hatalmas szabadtéri börtönné változtatta, ahol az ujgurokat nemcsak teljesen jogfosztják
és zaklatják, hanem szisztematikusan meg is tizedelik.
Átnevelő táborok segítségével, történelmi és vallási épületek lerombolásával, valamint
100 000 kényszersterilizációval és abortusszal.
A WEF alapítója, Klaus Schwab a kínai rendszert példamutatónak és az egész világ számára követendőnek tartja.
Schwab így felfedi, miről álmodnak a szupergazdag zsinórhúzók.
De a múltban mikor volt képes egy elnyomáson alapuló rendszer hosszú távon fennmaradni?