Kinijos šiaurės vakaruose esantis Sindziango regionas yra atidžiai skaitmeniniu būdu stebimas.
Anksčiau šis regionas buvo vadinamas Turkestanu.
Ten gyvenanti uigūrų etninė grupė yra musulmonai, kalba tiurkų kalba ir rašo arabiškai.
XVIII amžiuje jų šalis buvo užvaldyta ir prijungta prie Kinijos imperijos.
Jie neturi nieko bendra su chanais, tikraisiais Kinijos gyventojais.
JT tarptautinė teisė dėl laisvos savivaldos uigūrams netaikoma.
Nes jų teritorijoje yra nepaprastai daug gamtos išteklių.
Kinijos komunistinis režimas nenori be to apsieiti.
Vietoj to ji pavertė šį regioną didžiuliu kalėjimu po atviru dangumi, kuriame uigūrai ne tik visiškai netenka
teisių ir yra persekiojami, bet ir sistemingai naikinami.
Pasitelkus perauklėjimo stovyklas, istorinių ir religinių pastatų naikinimą, 100 000 priverstinių sterilizacijų ir abortų.
WEF įkūrėjas Klausas Schwabas giria Kinijos režimą kaip pavyzdinį ir vertą viso pasaulio pavyzdžio.
Taigi Schwabas atskleidžia, apie ką svajoja itin turtingi virvelių traukėjai.
Tačiau kada praeityje priespauda pagrįsta sistema galėjo išgyventi ilgą laiką?