Xinjiang-regionen i nordvästra Kina är under noggrann digital övervakning.
Regionen kallades tidigare för Turkestan.
Den etniska gruppen uigurer som bor där är muslimer, talar ett turkiskt språk och skriver arabiska.
På 1700-talet övermannades deras land och införlivades i det kinesiska imperiet.
De har inget gemensamt med hankineserna, den faktiska befolkningen i Kina.
FN:s internationella lag om fritt självstyre gäller inte för uigurerna.
Eftersom deras territorium är enormt rikt på naturresurser.
Kinas kommunistiska regim vill inte klara sig utan detta.
I stället har man förvandlat regionen till ett enormt utomhusfängelse där uigurerna inte bara är helt
rättslösa och trakasserade, utan även systematiskt decimerade.
Med hjälp av omskolningsläger, förstörelse av historiska och religiösa byggnader samt
100.000 påtvingade steriliseringar och aborter.
WEF:s grundare Klaus Schwab hyllar den kinesiska regimen som ett föredöme och en förebild för hela världen.
Schwab avslöjar därmed vad de superrika strängdragarna drömmer om.
Men när i det förflutna har ett system som bygger på förtryck någonsin kunnat överleva på lång sikt?