Koulujen oppikirjoista voi lukea, miten ensin isorokko ja sitten tauti toisensa jälkeen
voitettiin turvallisilla ja tehokkailla rokotuksilla.
Mutta onko tämä todella totta?
Yliopistonlehtori, radiologi ja lääketieteen historioitsija Gerd Reuther valottaa tätä kysymystä.
Tohtori Reuther on jo pitkään ollut tunnettu kritiikistään lääketehtaiden hallitsemaa lääketiedettä kohtaan, ja hän on
ilmaissut sen Spiegelin bestsellerissä "Der betrogene Patient".
Tohtori Gerd Reuter käyttää luennossaan esimerkkinä isorokkorokotuksia ja lääketieteellis-historiallisia
lähteitä osoittaakseen, mitä seurauksia pakollisella isorokkorokotuksella oli väestölle.
Tohtori Reutherin mukaan isorokko oli vaaraton tauti, mutta rokottaminen isorokkoa vastaan
johti kymmeniin tuhansiin kuolemantapauksiin.
Rokotuksen myötä isorokko niin sanotusti kuoli.
Tohtori Reutherin mukaan rokotusten 300-vuotinen historia voidaan rinnastaa yhteen ainoaan terveysrikokseen.
Kuuntele itse, mitä tohtori Reuterilla on sanottavaa rokotuksista ja erityisesti isorokkorokotuksesta.
Luento pidettiin osana MWGFD:n symposiumia aiheesta "Rokotuslupa, rokotussuositus,
pakollinen rokottaminen - riittävätkö tiedot?".
Tohtori Ronald Weikl: Nauttikaa, nauttikaa. Olkaa hyvät ja seuratkaa nyt kanssani arvoisan kollegamme tohtori
Gerd Reutherin varmasti erittäin viihdyttävää esitelmää, jonka otsikko on "Rokotukset - menestystarina?".
Tohtori Gerd Reuther: Kyllä, hyvä René, kiitos paljon, hyvät vieraat.
Covid-19-rokotukset, jotka eivät olleet rokotuksia, eivät olleet lääketieteen ensimmäinen terveysrikos.
Itse asiassa 300 vuotta rokotushistoriaa on yksi ainoa terveysrikos, mutta
ajanpuutteen vuoksi puhun vain yhdestä rokotuksesta.
Kyse on kuitenkin 200 vuoden rokotushistoriasta, ja ensimmäiset 200 vuotta koskivat isorokkorokotuksia.
Tämä isorokkorokotus on jo toteutettu täsmälleen samalla tavalla kuin Covid-19.
Kyse oli pakottamisesta, rangaistuksista ja paljon rahaa, joissakin tapauksissa jopa enemmän rahaa kuin nykyään.
Ja kyse oli siitä, että piti tehdä jotain, mistä ei ollut mitään todisteita.
Ja vahingot on peitetty.
Jotkut saattavat kysyä, voiko isorokkoa ja Covidia verrata toisiinsa?
Covid, se oli vain flunssa.
Mutta isorokko oli kauhea tauti.
Olen tuonut teille tämän yhden kuvan, jonka tulette näkemään yhä uudelleen.
Mielenkiintoista on, että internetissä ja kirjoissa on aina samat kuvat isorokosta.
Valokuvauksen ja filmin aikakaudella isorokkoon sairastuneita ei ollut niin paljon, että uusia olisi voinut tuoda jatkuvasti.
Mutta jo 1800-luvulla eräs pilapiirtäjä uskalsi osoittaa, että isorokko ei olekaan niin
kauhea tauti eikä se ole yhtään pahempi kuin Covid.
Mutta ne vain näyttävät huonoilta.
Hän on siis ottanut vapauden tässä yhteydessä, eräänlaisena markkinointikikkailuna lääketieteen ammattilaisille, jotka
ratsastavat härän ja aasin selässä, ja eräänlaisena kannustimena
Rokotetaan isorokkoinen nymfi ihmisten pelottelemiseksi.
Ja voitte nähdä, mitä oikealla olevat lapset tekevät.
Lapset pakenevat.
Mutta te tarvitsette tätä pelkoskenaariota, kuten ruumiita, jotka lojuisivat joka kadunkulmassa Covidin kanssa.
Näin tämä sukkasukkainen nymfi esiteltiin tässä.
Ja pelko on aina ollut liiketoiminnan keskiössä.
Mutta tämäkään ei ollut perusteltua isorokon osalta.
Miksi? Isorokon tiedetään olleen olemassa ainakin tuhat vuotta, luultavasti useita tuhansia vuosia.
esiintyi myös lännessä, mutta harmittomana lastentautina, josta ei edes puhuttu.
Ja tässä on joitakin tilastoja Englannista.
Kaikki alkaa kello 16.30.
Ensimmäinen aikuisen tapaus, joka todennäköisesti vastasi isorokkoa, on dokumentoitu siellä.
Siihen asti on korkeintaan kyseenalaista uteliaisuutta, että aikuinen olisi saanut isorokon.
Tämä alkoi vasta 1600-luvun jälkipuoliskolla.
Etenkin isorokkokatastrofi tapahtui 1700-luvulla, jolloin rokotuksia oli jo saatavilla.
Jos katsotte tätä, Lontoossa ei ennen kuollut sata ihmistä vuodessa isorokkoon.
Monet ovat eläneet hyvin huonoissa sosiaalisissa oloissa.
Vasta 1700-luvulla isorokkoon sairastui satojatuhansia kuolemaan johtaneita tapauksia.
Ja ajatellaanpa Covidia.
Ihmisiä ei kuollut vuonna 2020, vaan vasta sen jälkeen, kun rokotukset oli aloitettu.
Ja tässä ehkä ensimmäinen vihje.
Voisiko tällä olla jotain tekemistä muun yhteiskunnallisen kehityksen kanssa?
Kyllä, isorokosta tuli Euroopalle katastrofi vasta, kun vastarevoluutio sai jalansijaa kolmikymmenvuotisen sodan jälkeen.
Monissa kirjoissa lukee edelleen, ja niitä kopioidaan ahkerasti yhä uudelleen ja uudelleen, että isorokkopotilaiden
rokottamisella mädällä on vanha kansanlääketieteen perinne.
Kiinalaiset, intialaiset ja afrikkalaiset ovat jo tehneet sen, ja siksi rokottaminen on maailman luonnollisin asia.
Jos tarkastellaan tosiasioita, se ei pidä lainkaan paikkaansa.
Ennen vuotta 1700 ei ole olemassa mitään asiakirjoja, joissa joku olisi raaputtanut pus:n toiseen henkilöön.
Rokotukset dokumentoitiin ensimmäisen kerran noin vuonna 1700 kahden kreikkalaisen ennustajan toimesta Konstantinopolissa.
Pian sen jälkeen siellä esiintyi myös isorokkoepidemioita.
Vuonna 1713 kreikkalainen lääkäri raportoi ensimmäisen kerran tällaisista rokotuksista.
Mutta ei vanhaa kansanlääkintäperinnettä.
On myös vanhan vaimon tarua isorokon historiasta, että tämä nainen, Lady Wortley Montagu, olisi ollut
hyödyllisen isorokkorokotuksen suuri käyttöönottaja.
Hän näki tämän Konstantinopolissa ja toimi sitten rokotteiden lobbaajana Länsi-Euroopassa vuodesta 1721 alkaen.
Ja levittää sitä lähinnä yläluokkaan.
Mutta jo tuolloin terveitä ihmisiä kuoli näiden rokotusten seurauksena.
Ja erityisesti johtavissa sosiaalisissa piireissä.
Jopa rokotusten kannattajien keskuudessa on todettu vähintään 2 prosentin kuolleisuus.
Emme tiedä, kuinka korkealla se todella oli.
Mutta rouva Wortley Montagun voi oikeastaan jättää pois tarinasta, sillä hänellä ei oikeastaan ollut mitään roolia.
Kymmenen vuotta sen jälkeen, kun hän oli toiminut rokotteiden lobbaajana, Englannissa ei ollut rokotettu kuin 1000 ihmistä.
Vielä tärkeämpi oli eräs Abbe Conti, josta tarinassa ei juurikaan kerrota mitään.
Jesuiitta, joka kampanjoi näiden rokotusten puolesta.
Ja syy siihen, miksi rokotukset kuitenkin lähtivät liikkeelle, oli se, että niihin liittyi paljon rahaa.
Tässä on esimerkki.
Englantilainen lääkäri on kutsuttu Venäjän tsaarittaren Katariina Suuren luo rokottamaan hänet ja lapset.
Ja tästä vaikkapa viiden minuutin toiminnasta hän sai 10 000 punnan korvauksen. Se vastaa nykyään noin miljoonaa euroa.
Elinikäinen eläke 500 puntaa vuodessa ja paronin arvonimi.
Hän ja hänen jälkeläisensä saivat elinikäisen aseman.
Rokotus-Porscheja on nykyään autotalleissa verrattain vähän.
Vuonna 1721 nämä hämärät rokotukset isorokko ratsastajat on
valui lampeen.
Väitetään, että isorokkotapauksia oli tuotu Yhdysvaltoihin laivalla.
Eräs pappi ja lääkäri vaativat silloin, että väestöä on ehdottomasti suojeltava rokotuksilla.
Tätä heidän tuolloin tekemäänsä arviota pidetään myös ensimmäisenä lääketieteellisenä tilastona.
Isorokkokuolleisuusaste, joka oli 15 prosenttia, olisi pienentynyt 2,5 prosenttiin. Onnistuminen.
Ette kuitenkaan ymmärrä, että Cotton Mather, fanaattinen puritaani, ei ollut tehnyt kunnollista tutkimusta.
Ryhmät eivät olleet lainkaan vertailukelpoisia. Jako ei ollut satunnaistettu.
Rokotetut ja rokottamattomat olivat selvästi hyvin erilaisia ryhmiä.
Onnistumisen on täytynyt olla rajallista myös siksi, että herra Cotton Matherin oli annettava vaimonsa kieltää hänet
omassa talossaan 14 päivän ajan tämän rokotuskampanjan aikana, koska muuten hänet olisi luultavasti lynkattu.
On siis täytynyt olla vakavia terveysongelmia ja kuolemantapauksia.
Herra Cotton Mather teki siellä muuten myös noitaoikeudenkäyntejä.
Niin, eivätkä Euroopan menestyskään näyttänyt hyvältä.
Jos katsotte tätä Kööpenhaminassa laadittua tilastoa, joka koskee vuotuista isorokkokuolleisuutta.
Ja tässä näet, missä rokotussairaala avattiin ja suljettiin uudelleen.
Luvuista ei näy, että mikään olisi muuttunut.
Onnistumiset ovat siis menneisyyttä.
Ja jos niitä ei tapahtunut Kööpenhaminassa ja muualla, niitä ei todennäköisesti olisi voinut tapahtua myöskään Bostonissa.
Monissa lääketieteen historiaa käsittelevissä kirjoissa jätetään myös mainitsematta, että vuonna 1729, kahdeksan vuotta
sen jälkeen kun Lady Wadley Montagu oli levittänyt koko asiaa, Britannian parlamentti oli jo kieltänyt rokotukset.
Vasta vuoden 1743 jälkeen niitä toteutettiin jälleen.
Maria Teresian Wienissä toimiva lääkäri totesi tuolloin hyvin viisaasti, että
aristokraatit ja varakkaat kuolevat yleensä isorokkoon.
Käsittelemätön pesäke selviää ilman hoitoa.
Tämä osoittaa myös, että isorokko ei ollut todella vakava tauti.
Niistä tuli vakava sairaus vasta tämän rokotusrokotteen muodossa.
Ja se on vaikuttanut historiaan.
Ei isorokko, vaan rokotteen aiheuttama isorokko.
Näytän teille tässä kaksi merkittävää kuolemantapausta.
Vasemmalla Ludvig XV, oikealla viimeinen baijerilainen Wittelsbach.
Hänen sukulinjansa sammui hänen väitetyn pokkakuolemansa Maximilian III Josef.
Molempien väitettiin kuolleen isorokkoon, toisen 64-vuotiaana ja toisen 50-vuotiaana.
Ja yhteistä heille molemmille oli se, että he olivat rakastettuja hallitsijoita.
Kansalla meni hyvin heidän hallintonsa aikana.
Tiedämme varmasti, että Ludvig XV ei olisi voinut sairastua isorokkoon 64-vuotiaana, koska hän oli sairastanut sen
lapsena ja koska isorokko antaa elinikäisen immuniteetin.
Ludvig XV katsoi itseään 64-vuotiaana ja sanoi: "Jos en tietäisi, että minulla oli lapsena ollut isorokko,
sanoisin, että minulla oli isorokko." Tämä on totta.
Hän ei selvinnyt siitä. Se saattoi olla vain rokotteen aiheuttama isorokko.
Max III Joosefia syytetään siitä, että hän vain määräsi väestönsä ottamaan rokotukset, mutta kieltäytyi aina itse.
Voidaan epäillä, että kuolee isorokkoon 50-vuotiaana täydestä terveydestä.
Ja niitä on paljon muitakin.
Myös kaksi Habsburgien keisaria kuoli Wienissä isorokkoon.
Ja on muutamia asioita, joiden pitäisi antaa meille ajattelemisen aihetta.
Kuolleet aateliset olivat hyvin varakkaita ihmisiä.
Mutta isorokko oli itse asiassa slummien, köyhien, tauti.
Miten se on mahdollista?
Ja se oli aina lapsuuden sairaus.
Miksi korkean iän ihmiset voivat saada isorokon täydestä terveydestä?
Tuskin yksikään lääkäri oli koskaan nähnyt isorokkoa aikuisilla tuohon aikaan.
Ja mikä tärkeintä, kaikki tietävät, että isorokko on erittäin tarttuva.
Mutta siellä, missä hallitsijat ja muut aateliset kuolivat, ei enää ollut sairaita ihmisiä eikä isorokkoon kuolleita.
Ne eivät olleet tarttuvia eivätkä ilmeisesti tartuttaneet muita ihmisiä.
Niillä on kuitenkin toinenkin yhteinen piirre.
Kirkko oli kaikkien hallitsijoiden vihollinen.
He halusivat poistaa kirkon verovapauden.
Mitä ei tapahtunut hänen kuolemansa jälkeen.
Ja minulla on toinenkin todistaja näille tapahtumille.
Kyseessä on munkki Abraham A. Santa Clara, joka asui tuolloin.
Hänen oikea nimensä oli Johann Ulrich Megerle.
Ja hän sanoi jo tuolloin, että Medi Corumin lordien etuoikeus on tappaa ilman rangaistusta.
James Bond ei siis ollut ensimmäinen ihminen ihmiskunnan historiassa, jolle annettiin lupa tappaa,
vaan se otettiin käyttöön 1200-luvulla, kun lääkärikunta perustettiin, kuten Megerle sanoo.
Niille, jotka luulevat, että tämä kaikki on liioittelua, koska rokottaminen ei voi olla niin huono asia, olen tuonut mukanani
lauseen Hervé Bovinin rokotushistoriaa käsittelevästä kirjasta.
Hän on emeritusprofessori Leuvenissa.
Ja hän on rokotusten innokas kannattaja.
Liittyy myös Pasteur-instituuttiin.
Hän kirjoittaa vuonna 2011 ilmestyneessä kirjassaan, että rokottaminen, sellaisena kuin sitä harjoitettiin
Euroopassa vuoden 1721 ja Suttonin menetelmän käyttöönoton välillä, josta puhumme hetken kuluttua, oli hyvin vaarallista.
Se oli epäilemättä sietokyvyn rajalla.
Hän sanoo siis epäsuorasti myös melko selvästi, että nämä rokotukset olivat myös mahdollinen murha-ase.
Mikään tästä ei olisi ollut tarpeen, jos olisimme kuunnelleet tätä herraa.
Daniel Sutton, ei akateeminen lääkäri, vaan käsityöläiskirurgi. Hän oli peräisin kirurgiperheestä.
Hän teki rokotuksia vuodesta 1750 lähtien, mutta käyttäen uutta tekniikkaa.
Ja tienasi sillä muuten paljon rahaa.
Rokotus maksoi tavallisille ihmisille 10 puntaa ja varakkaille 25 puntaa.
Hän tienasi 500-1000 dollaria päivässä.
Silloin omakotitalo maksoi 500 puntaa. Se tarkoittaa, että hän ansaitsi useita omakotitaloja yhdessä päivässä tällä tavalla.
Hän ansaitsee kuitenkin kunnian, koska hän sanoi elämänsä lopussa, etten ole menettänyt yhtään potilasta.
Ensinnäkin hän pidättäytyi ryhtymästä muihin myrkyllisiin toimenpiteisiin. Tämä unohdetaan usein
rokotuskertomuksessa, aivan kuten esimerkiksi rokotteiden sisältämät adjuvantit jätetään usein pois.
Koska silloin, kun sinut rokotettiin, sait virallisen lääketieteen mukaan myös adalaa,
antimonia, elohopeaa ja muita maukkaita myrkkyjä.
Hän ei tehnyt mitään sellaista.
Hän teki vain tämän rokotuksen eikä sanonut mitään muuta kuin raitista ilmaa.
Mutta hän teki ennen kaikkea yhden asian. Jos ihmiset olisivat kuunnelleet Suttonia,
Covid-rokotuskatastrofia ei olisi tapahtunut.
Hän suoritti peruskokeen.
Kerran hän vain raaputti märkää ihoon ilman, että verta virtasi.
Hän leikkasi ihon kerran, ruiskutti märkää ihonalaiseen rasvakudokseen ja ruiskutti
sitten märkää lihaksiin ja näki, mitä tapahtui.
Ja hän havaitsi, että kohdetapahtuma oli rokotteen aiheuttamat märkärakkulat iholla, eli niin sanotusti
vaaraton isorokkotauti, joka esiintyy tämän rokotuksen jälkeen.
Tämä tapahtui vain silloin, kun hän teki injektion ihoon, ei ihonalaiseen rasvakudokseen eikä lihaksiin.
Miksi?
Se on itse asiassa selvää.
Koska immuunijärjestelmämme toimii sisäisesti.
Kaikki, mitä laitamme syvemmälle, on katastrofi.
Valitettavasti lääketiede ei ole ymmärtänyt tätä sitten Suttonin ajan, 250 vuotta sitten.
Valitettavasti hänen kirjansa "The Inoculator" julkaistiin vasta vuonna 1796, jolloin Jennerin rokotus oli jo alkutekijöissään.
Sutton on kuitenkin opettanut meille, että immuunijärjestelmämme toimii vain ihon ja limakalvojen
kautta, jos sille halutaan opettaa jotain rokotuksilla.
Tämä on evolutiivinen järjestely. Mutta ei, jos pistät jotain syvemmälle kudokseen.
Vain iho, nenä, kurkku, keuhkot ja ruoansulatuskanava voivat vaikuttaa immuunijärjestelmän muistiin.
Kaikki muu on ruumiinvamma, joka voi aiheuttaa vahinkoa.
Se olisi ollut Suttonin läpimurto.
Mutta herra Jenner tuli.
Ja Jenner oli sitä mieltä, ei ensimmäisenä, mutta myös muut lääkärit ennen häntä, että vaaraton lehmärokko, joka olisi
johtanut siihen, että lypsäjillä ei olisi ollut isorokkoarpia,
mutta ovat säilyttäneet kauniin valkoisen ihon, voisivat toimia hyvänä korvikkeena ihmisen
isorokkohevosille, jos ne rokotettaisiin niillä.
Lypsäjät pysyivät terveinä ja heillä oli kaunis iho vain siksi, että heillä oli tuoretta, pastöroimatonta
lehmänmaitoa. Sillä ei ollut mitään tekemistä lehmärokon kanssa.
Miksi? Koska ne olivat äärimmäisen harvinaisia.
Jenner itse ei ole koskaan esittänyt todisteita rokotustensa tehokkuudesta ja hän on tehnyt epäeettisiä kokeita.
Niinpä hän esimerkiksi rokotti puutarhurin poikansa lehmärokkorokotteella ja altisti
lapsen isorokolle nähdäkseen, tapahtuuko mitään.
Eikä hän epäröinyt rokottaa poikaansa. Sitäkään ei yleensä lue.
Hänen poikansa oli tämän rokotuksen jälkeen kehitysvammainen ja kuoli 21-vuotiaana.
Tämä on rokotussankari Jenner.
Muutama vuosi sitten tutkittiin myös vanhoja putkia, jotka Jenner lähetti aikoinaan.
Siinä ei ollut lainkaan lehmärokkoa.
Siellä oli hevosrokkoa tai ehkä vain jotain kuivunutta, jotain, jota lähetettiin ympäri maailmaa
ja josta ei varmasti voinut olla mitään hyötyä.
Ja ne harvat tilastot, jotka ovat saatavilla Englannista Jennerin käyttöönoton jälkeen, osoittavat tässä vasemmalla
puolella, että nämä olivat isorokkokuolemat Englannissa.
Rokotukset olivat olleet pakollisia jo vuodesta 1853 lähtien.
14 000, 20 000 ja sitten epidemia, jossa kuoli 44 000 ihmistä isorokkoon.
Ihmiset ymmärsivät sitten vähitellen, että rokotus johtaisi itse asiassa isorokon kuolemiseen.
Ja sitten oli eräs kaupunki, joka teki niin sanotusti kokeen. Näet sen täältä. Tämä on Leicesterin kaupunki.
Menen takaisin uudelleen.
Leicesterin kaupunki, jonka kaupunginvaltuusto on yksinkertaisesti sanonut, että pakollisia
rokotuksia ei enää harjoiteta kaupungin alueella.
Rokotukset eivät ole enää pakollisia.
Leicesterin kaupungissa on siis vähiten isorokkotapauksia ja vähiten isorokkokuolemia verrattuna muihin
kaupunkeihin, joissa pakkorokotukset on otettu käyttöön.
Tämän osoitti myös tapahtumien kulku 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa.
Täältä näet, kuinka monta isorokkotapausta on kuollut ja kuinka monta on kuollut isorokkorokotuksen seurauksena.
Käyrät osoittavat pääosin samoja korkeita arvoja.
Tämä tarkoittaa, että edes rokotusten kiihkeät kannattajat eivät voi puhua kuolleisuuden vähenemisestä.
Kuolemantapausten lisäksi oli myös vakavia vammautumisia.
Aivokalvontulehdus ilmeni isorokkorokotuksen muutosten yhteydessä.
Vuonna 1924 prahalainen patologi totesi ensimmäisen kerran selvän yhteyden ruumiinavauksen yhteydessä.
Voit nähdä, kuinka kauan se kestää. Joten 125 vuotta. 25 vuotta rokotusten käyttöönotosta.
Ensimmäisellä kerralla selvisi, että koko juttu aiheutti aivokalvontulehduksen.
Vaikka näin on toki tapahtunut ennenkin.
Sitten tarvittiin toinen ihmishenki, nimittäin sukupolvi, 30 vuotta, ennen kuin rokotteiden
aiheuttamat vahingot tunnustettiin Karlsruhessa vuonna 1953.
Siihen asti rokotevaurioita ei ollut virallisesti todettu, vaikka ihmisiä oli rokotettu 250 vuoden ajan.
Ja vaikka Saksassa ei enää esiintynyt isorokkotapauksia, siellä todettiin 7 vahvistettua isorokkotapausta vuosina
1949-1979, 360 rokotekuolemaa, jotka RKI tai Paul Ehrlich -instituutti myönsi, ja ainakin 984 pysyvää vammaa.
Siksi isorokko oli julistettava hävitetyksi vuonna 1979, koska se oli ainoa tapa saada isorokkorokotus pois näyttämöltä.
Muuten isorokkorokotuksia olisi pitänyt jatkaa.
Mutta se ei toiminut.
Lopuksi haluaisin lainata erästä amerikkalaista lääkäriä, rokotusten puolestapuhujaa, joka toimi Yhdysvaltain armeijan
ennaltaehkäisevän lääketieteen lääketieteellisenä johtajana.
Vuonna 1940, lähes 250 vuotta kestäneen rokotushistorian jälkeen, hän totesi, että koko rokotuskysymys, sekä aktiivinen
että passiivinen rokottaminen, oli vielä kokeiluvaiheessa.
Ja sen olemme nyt taas kokeneet, että koko asia on kokeiluvaiheessa.
Ja jos näin on tämän ajan jälkeen, voitte vain sanoa, miksi rokotukset voivat olla yhä ongelma ylipäätään.