I skolböckerna kan man läsa om hur först smittkoppor och sedan den ena sjukdomen efter den andra
besegrades med hjälp av säkra och effektiva vaccinationer.
Men är detta verkligen sant?
Universitetslektorn Dr Gerd Reuther, radiolog och medicinhistoriker, belyser denna fråga.
Dr Reuther har länge varit känd för sin kritik av den läkemedelsdominerade medicinen och uttryckte
detta i sin Spiegel-bästsäljare "Der betrogene Patient".
I sin föreläsning använder Dr Gerd Reuter exemplet med smittkoppsvaccination och medicinhistoriska
källor för att visa konsekvenserna av obligatorisk smittkoppsvaccination för befolkningen.
Enligt dr Reuther var smittkoppor en ofarlig sjukdom, men vaccinationen mot smittkoppor ledde till tiotusentals dödsfall.
Med vaccinationen kom så att säga smittkoppornas död.
Enligt Dr Reuther kan de 300 åren av vaccinationshistoria likställas med ett enda hälsobrott.
Hör själv vad Dr Reuter har att säga om vaccinationer och i synnerhet om smittkoppsvaccination.
Föreläsningen hölls som en del av MWGFD:s symposium om "Vaccintillstånd, vaccinationsrekommendation,
obligatorisk vaccination - är uppgifterna tillräckliga?".
Dr Ronald Weikl: Njut, snälla njut. Vänligen följ med mig nu för vad som säkert kommer att bli en extremt
underhållande presentation av vår uppskattade kollega Dr Gerd Reuther med titeln "Vaccinationer - en framgångssaga?"
Dr Gerd Reuther: Ja, käre René, tack så mycket, kära gäster.
Covid-19-vaccinationerna, som inte var vaccinationer, var inte det första hälsobrottet inom medicinen.
Egentligen är de 300 åren av vaccinationshistoria ett enda hälsobrott, men på grund av
tidsbegränsningar kommer jag bara att prata om en vaccination.
Men det är 200 år av vaccinationshistoria, och de första 200 åren handlade nämligen om smittkoppsvaccination.
Och denna smittkoppsvaccination har redan utförts på exakt samma sätt som Covid-19.
Det handlade om tvång, om straff, om mycket pengar, i vissa fall till och med mer pengar än idag.
Och det handlade om att göra något som det inte fanns några bevis för.
Och skadan har täckts upp.
Vissa kanske säger, kan du jämföra smittkoppor och Covid?
Covid, det var bara influensa.
Men smittkoppor var en fruktansvärd sjukdom.
Jag har tagit med mig en bild som du kommer att se om och om igen.
Intressant nog ser man alltid samma bilder av smittkoppor på Internet och i böcker.
Det fanns inte så många smittkoppssjuka i fotografiets och filmens tidsålder att man kunde fortsätta att ta in nya.
Men redan på 1800-talet vågade en tecknare visa att smittkoppor faktiskt inte är en så hemsk sjukdom och inte värre än covid.
Men de ser bara dåliga ut.
Så han har tagit sig friheten här, som ett slags marknadsföringsgag för de medicinska yrkesverksamma som
rider oxen och åsnan här och som ett slags incitament till
Vaccination en nymf täckt av smittkoppor för att skrämma människor.
Och du kan se vad barnen till höger gör.
Barnen flyr.
Men du behöver detta skräckscenario som de lik som skulle ligga i varje gathörn med Covid.
Det var så den här nymfen med strumpbyxor visades upp här.
Och rädsla har alltid varit en central del av verksamheten.
Men detta var inte heller motiverat för smittkoppor.
Varför är det så? Det är känt att smittkoppor har funnits i minst tusen år, förmodligen i många tusen år.
fanns även i västvärlden, men då som en ofarlig barnsjukdom som inte ens diskuterades.
Och här är lite statistik från England.
Och där ser du, allt börjar kl. 16.30.
Det första fallet hos en vuxen, som troligen rörde sig om smittkoppor, finns dokumenterat där.
Fram till dess finns det på sin höjd tvivelaktiga kuriosa om att en vuxen skulle ha smittats av smittkoppor.
Detta började först under andra hälften av 1600-talet.
Och just smittkoppskatastrofen inträffade på 1700-talet, då vaccinationer redan fanns tillgängliga.
För tidigare, om du tittar här igen, fanns det inte hundra dödsfall per år från smittkoppor i London.
Många har levt under mycket dåliga sociala förhållanden.
Och det var inte förrän på 1700-talet som det fanns hundratusentals dödliga fall av smittkoppor.
Och låt oss bara tänka på Covid.
Människor dog inte under 2020, utan först efter att vaccinationerna hade påbörjats.
Och här kanske som en första antydan.
Kan detta ha något att göra med den övriga samhällsutvecklingen?
Ja, smittkoppor blev en katastrof för Europa först när motreformationen tog fart efter trettioåriga kriget.
Det står fortfarande skrivet i många böcker och kopieras flitigt om och om igen att ympning av smittkoppspatienter
med pus har en gammal tradition inom folkmedicinen.
Kineserna, indierna och afrikanerna har redan gjort det och det är därför vaccinering är det mest naturliga i världen.
Om man tittar på fakta är det inte alls sant.
Det finns inga dokument före 1700 som visar att någon skulle ha ristat in pus i en annan person.
Vaccinationer dokumenterades för första gången omkring 1700 av två grekiska spåkvinnor i Konstantinopel.
Kort därefter inträffade smittkoppsepidemier även där.
Och 1713 var den första rapporten om sådana vaccinationer av en grekisk läkare.
Men inte en gammal folkmedicinsk tradition.
Och det är också en gammal skröna i smittkoppshistorien att säga att denna kvinna här, Lady Wortley Montagu, skulle ha varit den
stora introduktören av den fördelaktiga smittkoppsvaccineringen.
Hon såg detta i Konstantinopel och fungerade sedan som vaccinlobbyist i Västeuropa från 1721.
Och i huvudsak sprida det till överklassen.
Men även på den tiden dog friska människor till följd av dessa vaccinationer.
Och särskilt i de ledande sociala kretsarna.
Även bland dem som förespråkar vaccination finns det uppgifter om en dödlighet på minst 2 procent.
Vi vet inte hur högt det verkligen var.
Men du kan faktiskt lämna Mrs Wortley Montagu utanför berättelsen, hon spelade inte riktigt någon roll.
För tio år efter hennes arbete som vaccinlobbyist hade inte mer än 1000 personer i England vaccinerats.
Viktigare var en viss abbé Conti, som man knappast får veta något om i berättelsen.
En jesuit som kämpade för dessa vaccinationer.
Och anledningen till att vaccinationerna ändå tog fart var att det var mycket pengar inblandade.
Här är ett exempel.
En engelsk läkare har kallats till den ryska tsarinnan Katarina den stora för att vaccinera henne och barnen.
Och för denna aktivitet på, låt oss säga, fem minuter fick han en betalning på 10 000 pund. I
dagens penningvärde motsvarar det cirka en miljon euro.
En livslång pension på 500 pund per år och titeln baron.
Han och hans ättlingar var satta för livet.
De vaccinerade Porscharna i garagen idag är jämförelsevis få.
År 1721, dessa obskyra vaccinationer av smittkoppor ryttare på
skvätte ner i dammen.
Det påstods att smittkoppor hade förts in i USA med ett fartyg.
Och en präst och en läkare insisterade då på att det var viktigt att skydda befolkningen med vaccinationer.
Och denna utvärdering, som de gjorde på den tiden, betraktas också som den första medicinska statistiken.
Dödligheten i smittkoppor på 15 procent skulle ha minskat till 2,5 procent. En framgång.
Men vad du inte inser är att detta inte var en riktig studie av Mr Cotton Mather, en fanatisk puritan.
Grupperna var inte alls jämförbara. Det fanns ingen randomiserad fördelning.
De som vaccinerades och de som inte vaccinerades var uppenbarligen mycket olika grupper.
Och framgången måste också ha varit begränsad eftersom Mr Cotton Mather var tvungen att låta sin fru förneka honom i
sitt eget hus i 14 dagar under denna vaccinationskampanj, för annars skulle de förmodligen ha lynchat honom.
Det måste alltså ha förekommit allvarliga hälsoproblem och dödsfall.
Mr Cotton Mather gjorde också häxprocesser där borta, förresten.
Ja, och framgångarna i Europa såg inte heller bra ut.
Om ni tittar här så är det en statistik från Köpenhamn, årlig dödlighet i smittkoppor.
Och här kan du se var vaccinationshospitalet öppnades och stängdes igen.
Man kan inte se på siffrorna att något har förändrats.
Framgångarna är alltså ett minne blott.
Och om det inte hände i Köpenhamn och på andra ställen, kunde det förmodligen inte ha hänt i Boston heller.
Och vad många böcker om medicinhistoria också underlåter att nämna är att 1729, åtta år efter att Lady
Wadley Montagu spridit hela saken, hade det brittiska parlamentet redan förbjudit vaccinationer.
Och det var först efter 1743 som några sådana genomfördes igen.
Och Maria Theresias livläkare i Wien gjorde vid den tiden det mycket kloka uttalandet att
aristokrater och förmögna vanligtvis dör av smittkoppor.
Den obehandlade kolonin överlever utan behandling.
Detta visar också att smittkoppor inte var en riktigt allvarlig sjukdom.
De blev bara en allvarlig sjukdom i form av denna vaccinationsvaccin koppor.
Och det har påverkat historien.
Inte smittkoppor, men vaccininducerade smittkoppor.
Jag kommer att visa er två framträdande dödsfall här.
Ludvig XV till vänster, den sista bayerska Wittelsbach till höger.
Hans linje utplånades av hans påstådda pockdöd Maximilian III Josef.
Båda dog enligt uppgift i smittkoppor, den ene vid 64 års ålder och den andre vid 50 års ålder.
Och det som de båda hade gemensamt var att de var de mycket älskade härskarna.
Folket hade det bra under deras styre.
Vi vet med säkerhet att Ludvig XV inte kan ha smittats av smittkoppor vid 64 års ålder, eftersom han hade
smittats som barn och smittkoppor ger livslång immunitet.
Ludvig XV såg på sig själv vid 64 års ålder och sa: "Om jag inte visste att jag hade haft smittkoppor som
barn, skulle jag säga att jag hade haft smittkoppor.
Han överlevde det inte. Det kan bara ha varit vaccinframkallade smittkoppor.
Max III Joseph anklagas för att endast ha beordrat sin befolkning att genomgå vaccinationer, men alltid vägrat själv.
Man kan tvivla på att en 50-årig människa som dör i smittkoppor är fullt frisk.
Och det finns många fler.
Två habsburgska kejsare i Wien dog också i smittkoppor.
Och det finns några saker som borde ge oss en tankeställare.
De adelsmän som dog var människor som var mycket rika.
Men smittkoppor var faktiskt en sjukdom som drabbade slummen, de fattiga.
Hur kan det vara möjligt?
Och det var alltid en barnsjukdom.
Varför kan människor i hög ålder få smittkoppor från full hälsa?
Knappast någon läkare hade någonsin sett smittkoppor hos vuxna vid den här tiden.
Och ännu viktigare, alla vet att smittkoppor är extremt smittsamma.
Men där härskarna och de andra adelsmännen dog, fanns det inte längre några sjuka
människor och inga fler dödsfall i smittkoppor.
De var inte smittsamma och smittade uppenbarligen inte andra människor.
Men det finns en annan sak som de har gemensamt.
Alla makthavare hade kyrkan som sin fiende.
De ville ta bort kyrkans skattebefrielse.
Vilket inte hände efter hennes död.
Och jag har ett annat vittne till dessa händelser.
Det här är en munk, Abraham A. Santa Clara, som levde på den tiden.
Hans riktiga namn var Johann Ulrich Megerle.
Och han sa redan då att Medi Corum-lordernas privilegium är att döda utan straff.
Så James Bond var inte den första personen i mänsklighetens historia som fick en licens att döda, det infördes faktiskt på
1200-talet med grundandet av läkaryrket, som Mr Megerle säger.
För alla som tror att allt detta är en överdrift, eftersom inokulering inte kan vara så dålig, har jag tagit med
en mening från vaccinationshistorikboken av Hervé Bovin.
Det här är en emeritusprofessor i Leuven.
Och han är en ivrig anhängare av vaccination.
Även associerad med Pasteur Institute.
Och han skriver i sin bok från 2011 att inokulering, som den praktiserades i Europa mellan 1721 och
införandet av Sutton-metoden, som vi kommer att prata om om ett ögonblick, var mycket farlig.
Det var utan tvekan på gränsen till vad som kunde tolereras.
Så han säger också indirekt ganska tydligt att dessa vaccinationer också var ett potentiellt mordvapen.
Och inget av detta hade behövt hända om vi hade lyssnat på den här mannen.
Daniel Sutton, inte en akademisk läkare, utan en skicklig kirurg. Han kom från en familj av kirurger.
Han utförde vaccinationer från 1750 och framåt, men med en ny teknik.
Och tjänade mycket pengar på det, förresten.
En vaccinering kostade 10 pund för vanliga människor och 25 pund för de rika.
Han tjänade 500 till 1000 om dagen.
På den tiden kostade ett enfamiljshus 500 pund. Det betyder att han tjänade flera småhus på en dag på det sättet.
Men han förtjänar ändå beröm för att han i slutet av sitt liv sa: "Jag har inte förlorat en enda patient.
För det första avstod han från att vidta några ytterligare toxiska åtgärder. Detta glöms ofta bort i
vaccinationsberättelsen, på samma sätt som till exempel adjuvanserna i vaccinerna ofta utelämnas.
För på den tiden, när man vaccinerades, fick man i den officiella medicinen också adalas,
antimon, kvicksilver och andra läckra giftiga saker.
Han gjorde inte något av det.
Han gjorde bara denna vaccinering och sa inget annat än frisk luft.
Men han gjorde framför allt en sak. Och om människor hade lyssnat på Sutton skulle
katastrofen med Covid-vaccinationen inte ha inträffat.
Han genomförde ett grundläggande experiment.
En gång skrapade han bara in varbildningen i huden utan att något blod flödade.
Han dissekerade huden en gång, injicerade var i den subkutana fettvävnaden och injicerade
sedan var i musklerna och såg vad som hände.
Och han fann att målhändelsen var vaccinationspustlar på huden, dvs. en ofarlig smittkoppssjukdom,
så att säga, som uppstår efter denna inokulering.
Detta inträffade endast när han gjorde inokuleringen i huden, inte i den subkutana fettvävnaden och inte i musklerna.
Varför då?
Det är faktiskt tydligt.
Eftersom vårt immunsystem arbetar intrakutant.
Allt vi lägger in djupare är en katastrof.
Tyvärr har inte medicinen insett detta sedan Mr Suttons tid för 250 år sedan.
Tyvärr kom hans bok "The Inoculator" inte ut förrän 1796, då Jenners vaccination redan låg i startgroparna.
Men det Sutton har lärt oss är att vårt immunförsvar bara fungerar via huden och slemhinnorna,
om man nu vill lära det något med vaccinationer.
Det här är ett evolutionärt arrangemang. Men inte om man injicerar något djupare in i vävnaden.
Det är bara huden, näsan, halsen, lungorna och matsmältningskanalen som kan påverka immunförsvarets minne.
Allt annat är en kroppsskada med potential att orsaka skada.
Det skulle ha varit Suttons genombrott.
Men mr Jenner kom.
Och Jenner ansåg, inte som den förste, utan som andra läkare före honom, att de ofarliga kokopporna, som skulle ha
lett till att mjölkarna inte hade några ärr efter smittkoppor,
men har behållit en vacker vit hud, kan fungera som en bra ersättning för mänskliga
smittkoppshästar om de vaccineras med dem.
Mjölkarna höll sig faktiskt bara friska och hade vacker hud för att de fick färsk,
opastöriserad komjölk. Det hade inget med kokoppor att göra.
Varför då? För att de var extremt sällsynta.
Jenner själv har aldrig lagt fram bevis för att hans vaccination är effektiv och han har utfört oetiska experiment.
Så han vaccinerade till exempel sin trädgårdsmästares son med detta kokoppsvaccin och utsatte barnet
för smittkoppor för att se om något skulle hända.
Och han tvekade inte att vaccinera sin son. Det brukar man inte heller läsa.
Hans son blev mentalt handikappad efter denna vaccination och dog vid 21 års ålder.
Det här är vaccinationshjälten Jenner.
Och för några år sedan undersöktes också gamla rör som Mr Jenner skickade ut då.
Det fanns inga kokoppor i den alls.
Det var hästkoppor i den, eller kanske bara något som torkat, något som skickats över hela världen,
som säkert inte kunde ha varit till någon nytta.
Och den fåtaliga statistik som finns tillgänglig i England efter tiden för Jenners introduktion visar dig här på
vänster sida, det här var dödsfallen i smittkoppor i England.
Vaccination hade redan varit obligatoriskt sedan 1853.
14.000, 20.000 och sedan en epidemi med 44.000 smittkoppsdödsfall.
Folk insåg då långsamt att vaccinationen faktiskt skulle leda till att smittkopporna dog ut.
Och sedan fanns det en stad som gjorde experimentet, så att säga. Du kan se det här. Det här är staden Leicester.
Jag kommer att åka tillbaka igen.
Staden Leicester, som helt enkelt har sagt från stadsfullmäktige att obligatorisk vaccination inte
längre kommer att praktiseras inom stadsgränserna.
Vaccination är inte längre obligatoriskt.
Och staden Leicester har alltså det lägsta antalet smittkoppsfall och det lägsta antalet smittkoppsdödsfall jämfört med
de andra städerna där obligatorisk vaccination har tillämpats.
Och detta visades också av det fortsatta händelseförloppet i slutet av 1800-talet och början av 1900-talet.
Här kan du se antalet fall av smittkoppor som har dött och de som har dött till följd av vaccination mot smittkoppor.
Kurvorna visar i stort sett samma höga värden.
Detta innebär att inte ens ivriga anhängare av vaccination kan tala om en minskning av dödligheten.
Men det var inte bara dödsfall, utan också svåra funktionsnedsättningar.
Hjärnhinneinflammationen uppstod med modifieringar av smittkoppsvaccinationen.
Och 1924 fastställde en patolog i Prag för första gången den tydliga kopplingen under en obduktion.
Du kan se hur lång tid det tar. Så 125 år. 25 år efter införandet av vaccination.
Första gången upptäckte man att det hela orsakade hjärnhinneinflammation.
Även om detta naturligtvis har hänt tidigare.
Och det tog sedan ytterligare ett människoliv, nämligen en generation, 30 år, innan
vaccinskadorna upptäcktes i Karlsruhe 1953.
Fram till dess hade det officiellt inte förekommit några vaccinskador, trots att människor hade vaccinerats i 250 år.
Och i FRG, även om det inte fanns några fler smittkoppsfall, fanns det 7 bekräftade smittkoppsfall från 1949 till
1979, 360 vaccinationsdödsfall som medgivits av RKI eller Paul Ehrlich-institutet och minst 984 permanenta skador.
Och det var därför smittkoppor måste förklaras utrotade 1979, eftersom det var det enda sättet
att få bort smittkoppsvaccinationen från scenen.
I annat fall skulle smittkoppsvaccinationen ha behövt fortsätta.
Men det fungerade inte.
Och jag skulle vilja avsluta med ett citat från en amerikansk läkare, en vaccinationsförespråkare som var
medicinsk chef för förebyggande medicin i den amerikanska armén.
År 1940, efter nästan 250 års vaccinationshistoria, sade han att hela frågan om immunisering, både aktiv
och passiv, fortfarande befann sig på experimentstadiet.
Och det är vad vi nu har upplevt igen, det experimentella stadiet som hela saken befinner sig i.
Och om detta är fallet efter denna tid, kan du bara säga varför vaccinationer fortfarande kan vara en fråga alls.