Vācieši ir slikti sagatavojušies karam.
Strack-Zimmermans vēlas aktivizēt rezervistus.
Bijušais SPD līderis Gabriels: "Būs jāsamierina Krievija" - ja nepieciešams, "ar Bundesvēra palīdzību".Bijušais
SPD līderis Gabriels: "Būs jāsamierina Krievija".
Mums jākļūst gataviem karam.
Aizsardzības ministrs Pistoriuss vēlas reģistrēt jauniešu piemērotību militārajam dienestam.
ZDF ieroču zinātne nākamajai paaudzei: Taurus? Nu "logo"!
KDU politiķis Kīseters pieprasa: Kietkweters: Karš ir jāvēršas pret Krieviju..
Agresijas karš pret Vāciju vairs netiek uzskatīts par izslēgtu. Vietējās varas iestādes gatavojas.
Bundesvērs gatavo operatīvo plānu Vācijai.
Neskatoties uz visu Pirmā un Otrā pasaules kara briesmīgo pieredzi, Vācijas
iedzīvotāji jau ir zvērēti uz vēl vienu lielu karu.
Ekonomikas, politikas un finanšu eksperts Ernsts Volfs (Ernst Wolff) skaidro iespējamos iemeslus, kāpēc Vācijas valdība
tik konsekventi gatavojas iespējamam karam, tā vietā, lai iezīmētu miera kursu vai vismaz censtos vienoties par mieru.
Kari nekad nenotiek nejauši
Kariem vienmēr tiek gatavoti ilgi, ilgi.
Tas attiecas uz Pirmo pasaules karu, uz Otro pasaules karu, uz visiem kariem kopš tā laika. Tie ir sagatavoti uz ilgu laiku.
Tāpēc arī tas ir milzīgs loģistikas darbs, kas tiek veikts.
Tātad karš nekad nenotiek tā, kā tas tiek pasniegts sabiedrībai, pēkšņi no vienas dienas uz otru.
Fonā vienmēr notiek kustība.
Un, piemēram, Ukrainas karā varēja jau nedēļām iepriekš zināt, ka karaspēks pārvietojas. Viss bija ļoti, ļoti rūpīgi sagatavots.
Un, protams, tas viss ir arī milzīgs bizness. Tāpēc šajā biznesā iesaistītajiem, protams, ir jābūt savlaicīgi informētiem.
Tāpēc ieroču rūpniecība ir laikus jāinformē par to, ka drīz būs nepieciešams lielāks ieroču skaits nekā
iepriekš, jo šādā karā daudz ieroču ir ļoti ātri jāiznīcina.
Un, protams, mums ļoti ātri ir jāgādā vairāk.
Tātad šī ekonomikas pārveidošana no miera laika ekonomikas uz kara ekonomiku ir svarīga arī kara laikā.
Arī tas ir jāsagatavo. Tāpēc fonā notiek visdažādākās lietas, ko parastie iedzīvotāji pat nepamana.
Interesanti ir tas, ka mūsdienās un arī pagātnē kari nav izcīnīti, lai uzvarētu. Drīzāk kari
nav nekas cits kā ieroču rūpniecības veicināšana.
Aizsardzības rūpniecība tagad ir pilnībā IT nozares un lielo finanšu grupu rokās.
Un šobrīd tām ir problēmas, jo tās negūst pietiekamu peļņu. Un tagad viņi gūst šo peļņu ar karu palīdzību.
Kā panākt, lai cilvēki būtu gatavi atkal un atkal doties karā.
Valdības cilvēkiem izliekas, ka mēs esam pret otru valdību.
Tātad ienaidnieks tiek vienkārši izveidots.
Tāpēc Ukrainas gadījumā to pēkšņi nosauca par lielo diktatoru Putinu .
Ukraina izskatās kā Dāvids pret Goliātu Krieviju.
Un normāli cilvēki, protams, vienmēr apvienojas ar Dāvidu un uzreiz nostājas pret Goliātu.
Amerikas valdība pašlaik rīkojas tā, it kā tā būtu Ķīnas valdības lielais pretinieks.
Patiesībā lielie ASV IT uzņēmumi sadarbojas ar lielajiem Ķīnas IT uzņēmumiem.
Būtībā fonā vienmēr tiek veicināta kāda ekonomika vai alianse.
Un cilvēki, vienkāršie cilvēki uz ielas, vienkārši tiek iepazīstināti ar tēlu, kā viena valsts cīnās pret citu valsti.
Jo tas ir vienīgais veids, kā ideoloģiski pamudināt cilvēkus patiešām piedalīties šajos karos
un, piemēram, sūtīt kaujās savus dēlus un meitas.
Tas cilvēkiem viegli rada iespaidu, ka kari ir nepieciešami un neizbēgami,
jo viena valsts ir naidīga pret otru un apdraud to militāri.
Bet, ja kari tiek plānoti un vēlami, ja tie kalpo tikai ieroču rūpniecības un lielo IT un finanšu korporāciju
veicināšanai, tad cilvēku interesēs ir teikt šiem plāniem NĒ.
Ja ienaidnieka tēli kalpo tikai tam, lai manipulētu ar cilvēkiem, kuri nevēlas doties karā, lai pārliecinātu viņus
par militāro konfliktu nepieciešamību, tad mums tagad ir jāsaka NĒ manipulācijām un propagandai.
Mums nav jākļūst piemērotiem karam - mums ir jākļūst piemērotiem mieram.
Vai iedzīvotāji laikus apzināsies šīs svarīgās saiknes?
Ja tā nav, arī jums tuvākajā nākotnē var nākties piedalīties karā kā karavīram vai civiliedzīvotājam.
Visvēlākais, tad katram pašam sev ir ļoti konsekventi jāatbild uz jautājumu: par ko vai par ko
es riskēju ar savu dzīvību ārkārtas situācijā?
Rakstnieks Volfgangs Borherts 1947. gadā uz papīra uzrakstīja vienu no iespējamām atbildēm.
Taču to var izmantot arī šodien un rīt.
Jūs. Cilvēks pie mašīnas un cilvēks darbnīcā.
Ja rīt jums pavēlēs pārtraukt ūdensvadu un virtuves katlu ražošanu un tā vietā ražot tērauda
ķiveres un ložmetējus, atliek tikai viens - pateikt NĒ!
Tu. Meitenes aiz letes un meitenes birojā.
Ja rīt jums pavēlēs uzpildīt granātas un uzstādīt tālskatus snaiperu šautenēm, atliek tikai viens - pateikt NĒ!
Tu. Rūpnīcas īpašnieks. Ja jums rītdien teiks pārdot šaujampulveri pulvera un kakao vietā, jums atliek tikai viens - teikt NĒ!
Tu. Pētnieks laboratorijā. Ja tev rītdien teiks izgudrot jaunu nāvi, kas aizstās veco
dzīvi, tev atliek tikai viens - pateikt NĒ!
Tu. Dzejnieks tavā salonā. Ja rīt tev liks dziedāt nevis mīlas, bet gan naida dziesmas, tad atliek tikai viens - pateikt NĒ!
Tu. Ārsts pie gultas. Ja tev rīt pavēlēs izrakstīt karam derīgus vīriešus, atliek tikai viens - pateikt NĒ!
Tu. Mācītājs no kanceles. Ja tev rītdien teiks svētīt slepkavības un kanonizēt karu, tev atliek tikai viena lieta: pateikt NĒ!
Tu. Kapteinis uz tvaikoņa. Ja jums rīt pateiks, ka jums vairs nebūs jāved kvieši, bet gan
lielgabali un tanki, tad atliek tikai viens - teikt NĒ!
Tu. Pilots lidlaukā. Ja tev rīt pavēlēs pārnest bumbas un fosforu virs pilsētām, tev atliek tikai viens - pateikt NĒ!
Tu. Pielāgojiet uz sava dēļa. Ja tev rīt pavēlēs piegriezt formas tērpus, atliek tikai viens - pateikt NĒ!
Tu. Tiesnesis kleitā. Ja rīt tev pavēlēs doties uz kara tiesu, atliek tikai viens - pateikt NĒ!
Tu. Vīrietis dzelzceļa stacijā. Ja tev rītdien liks signalizēt par munīcijas vilciena un karaspēka
transporta atiešanu, atliek tikai viens - teikt NĒ!
Tu. Cilvēks ciematā un cilvēks pilsētā. Ja viņi rīt atnāks un atnesīs tev pavēli ierasties
dienestā, tev atliek tikai viens - pateikt NĒ!
Tu. Māte Normandijā un māte Ukrainā, tu, māte Frisko un Londonā, tu, uz Hoangho un Misisipi, tu, māte Neapolē un Hamburgā un Kairā
un Oslo - mātes visās pasaules malās, mātes pasaulē, ja rīt tev pavēlēs dzemdēt bērnus, medmāsas kara slimnīcām un jaunus
karavīrus jaunām kaujām, mātes pasaulē, ir tikai viena lieta, ko darīt: pateikt NĒ! Mātes, sakiet NĒ!Mātes, sakiet NĒ!
Ar pilnu interviju ar Ernstu Volfu (Ernst Wolff) par tēmu "No kā kara baiļu uzkurinātajām bailēm vajadzētu
novērst mūsu uzmanību - no leļļu spēles un varas, kas visu koordinē fonā", varat iepazīties šajā saitē.